Справа № 208/7543/13
Провадження № 1-кп/204/90/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
судді: ОСОБА_2
присяжних: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду кримінальне провадження № 0002094 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України по якому провадження здійснюється судом присяжних,
за участю прокурорів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілої: ОСОБА_10 , представника потерпілої: ОСОБА_11 , захисника: ОСОБА_12 , обвинуваченого: ОСОБА_13 ,

В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 заявив клопотання про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_13 у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, мотивуючи його наявністю ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за вчинення найбільш тяжкого з яких КК України передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі, що може спонукати його до переховування від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить наступне, а саме: ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні насильницьких злочинів, що вказує на те, що останній може незаконно впливати на свідків та потерпілого, у допиті яких може виникнути необхідність, з метою спонукання їх до надання суду у подальшому неправдивих показань чи відмови ними від надання показань. Наведені ризики хоча неповною мірою зменшилися в ході судового розгляду, однак продовжують існувати. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечують виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та запобігання вищезазначеним ризикам.
Обвинувачений та його захисник заперечили проти задоволення клопотання. Вважають, що місяць тому закінчився строк дії запобіжного заходу обраний обвинуваченому у вигляді домашнього арешту, проте обвинувачений не ухиляється, не скривається та не перешкоджає розгляду кримінального провадження, не перешкоджає встановленню істини у справі, не пропустив жодного судового засідання, а також не вчиняв жодного кримінального правопорушення. Тому, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наведені прокурором у судовому засіданні, не існують.
Потерпіла та її представник просили задовольнити клопотання прокурора.
Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зав`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зав`язків).
Аргументи за чи проти обрання запобіжного заходу, у тому числі ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному проведенню судового розгляду, не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами. Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі важкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть підтвердити існування небезпеки втечі.
Вирішуючи питання щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб до обвинуваченого ОСОБА_13 , суд враховує, що обвинувачений має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, працевлаштований. Крім того, вимоги раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не порушував. Після спливу строку застосування запобіжного заходу, незважаючи на відсутність на даний час будь-яких обмежень, постійно з`являється за викликом до суду, та не перешкоджає розгляду кримінального провадження, тому прокурором не доведено ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки як потерпілі так і свідки у даному кримінальному провадженні допитані.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб до обвинуваченого ОСОБА_13 слід відмовити зважаючи на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181, 369, 371,372 КПК України, суд присяжних,-
П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

ОСОБА_14

ОСОБА_15

ОСОБА_16 Нікулкіна