Провадження № 11-кп/4820/556/19
Справа № 687/792/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2019 року за № 0000074 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою начальника Чемеровецького відділу Городоцької місцевої прокуратури на вирок Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 10 липня 2019 року, -
в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лісоводи, Городоцького району Хмельницької області, жительки за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з базовою середньою освітою, непрацюючої, маючої на утриманні одну малолітню дитину, неодруженої, раніше судимої:

-16 квітня 2018 року вироком Чемеровецького районного суду Хмельницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 год. громадських робіт;
-13 травня 2019 року вироком Чемеровецького районного суду Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України у виді 1 року 5 місяців позбавлення волі,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Чемеровецького районного суду від 13 травня 2019 року остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік і 5 місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком чинності залишено попередній тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи № 4.6.-0173:19К, у розмірі 1256 грн. 08 коп.

Ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 11 липня 2019 року виправлено допущено описку у вироку Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 10.07.2019 року, а саме: в резолютивній частині постановлено зазначити: «Строк відбуття покарання рахувати з 22.05.2019 року, зарахувавши у строк відбування покарання час перебування її під вартою з 22.05.2019 року по 27.06.2019 року та з 27.06.2019 року по 10.07.2019 року включно».

За вироком суду, ОСОБА_7 06 квітня 2019 року, близько 19 години, перебуваючи з дозволу власника в житловому будинку по АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_9 , вирішила вчинити крадіжку належних йому грошових коштів.

Тоді ж, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , скориставшись тим, що господар ОСОБА_9 вийшов на декілька хвилин із будинку і за її діями ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу із верхньої шухляди комоду в спальній кімнаті житлового будинку за вищевказаною адресою умисно, повторно, таємно викрала належні ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 9000 гривень.

Непогоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Чемеровецького районного суду від 13.05.2019 року, визначити остаточне покарання та призначити, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі, строком на 2 роки 6 місяців. В строк покарання зарахувати, за правилами ст. 72 КК України, перебування ОСОБА_7 під вартою з 22.05.2019 року.
Не оспорюючи доведеності вини обвинуваченої та правильності кваліфікації її дій, вважає вирок та ухвалу про виправлення описки від 11.07.2019 року такими, що ухвалені з істотним порушенням кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої через м`якість.
Всупереч вимог закону, суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку не зазначив відомостей щодо обґрунтування необхідності зарахування в строк покарання строк перебування ОСОБА_7 під вартою, а також не зазначив про це і в резолютивній частині.
Також, не вказано початку строку відбування покарання.
Призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість. Судом безпідставно визнано обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття, оскільки обвинувачена вину визнала частково, заперечивши суму викрадених у потерпілого грошових коштів.
Суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_7 протягом 2018-2019 років вже четверте притягується до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, у зв`язку із чим покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі є недостатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
У вступній частині вироку безпідставно зазначено про наявність на утриманні обвинуваченої малолітньої дитини. Судом не враховано, що рішенням служби у справах дітей Чемеровецької РДА від 2 грудня 2017 року малолітній син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштований у будинок дитини «Берізка» щодо якого вона не позбавлена батьківських прав.
Окрім того, ухвала Чемеровецького районного суду від 11.07.2019 року про виправлення описки не ґрунтується на вимогах закону, оскільки питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону та призначення покарання, допущеного судом першої інстанції, віднесено до компетенції апеляційного суду.
У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 заперечили проти апеляційної скарги прокурора.

Прокурор доводи апеляційної скарги підтримав, з мотивів, які в ній викладені.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, обвинувачену та її захисника адвоката ОСОБА_8 , дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний перегляд оскаржуваного вироку здійснюється відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в межах поданої прокурором апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості, правильності кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, в цій частині вирок не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_7 більш суворого покарання, ніж призначив суд першої інстанції, не знайшли свого підтвердження під час перегляду вироку апеляційним судом.

Санкцією ч. 2 ст. 185 КК України передбачене покарання за крадіжку, вчинену повторно або за попередньою змовою групою осіб, у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на той самий строк.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив про те, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.

Слідуючи вищенаведеним положенням Закону, місцевий суд, обґрунтовано, з урахуванням вказаних норм чинного законодавства, призначив обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а саме: призначення ОСОБА_7 покарання у виді 2 років позбавлення волі, оскільки призначене обвинуваченій покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним у ст. 65 КК України та Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року.

Так, обираючи покарання ОСОБА_7 , суд правильно врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої: щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 відсутні.

Правильно враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, оскільки санкція статті інкримінованого ОСОБА_7 злочину передбачає позбавлення волі на строк до п`яти років.

Взято до уваги і те, що як особа ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває.

Окрім того, під час апеляційного розгляду справи обвинувачена також визнала свою вину та повідомила, що щиро кається у вчиненому.

Колегія суддів погоджується, що призначене обвинуваченій покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення останньої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Що стосується доводів прокурора про те, що судом безпідставно зазначено у вступній частині вироку про наявність на утриманні ОСОБА_7 малолітнього сина, апеляційний суд до уваги не приймає.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Отже, враховуючи вказані норми закону, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив у вироку про наявність на утриманні ОСОБА_7 малолітнього сина.

Разом з тим, доводи прокурора про те, що ухвала Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 11 липня 2019 року, якою виправлено описку, допущену у вироку в резолютивній частині, постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, заслуговують на увагу суду.

Так, відповідно до вимог ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи тощо).

Отже, виправлення допущених у вироку описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цих судових рішень.

Однак, зазначених вимог Закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки не виправив описку чи арифметичну помилку, допущену у вироку щодо ОСОБА_7 , а фактично доповнив своє рішення, зарахувавши у строк відбування покарання перебування останньої під вартою, що є неприпустимим.

Зазначені обставини свідчать про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону під час постановлення оскарженої ухвали (ч. 1 ст. 412 КПК України), що є підставою, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, для її скасування та зміни вироку суду, оскільки це не буде погіршувати становища обвинуваченої.

Враховуючи наведені обставини, керуючись ст.ст. 407, 408, 412, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 11 липня 2019 року про виправлення описки у вироку Чемеровецького районного суду від 10 липня 2019 року скасувати.

Вирок Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 10 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 10 липня 2019 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання час перебування її під вартою з 22 травня 2019 року по 1 жовтня 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_3