АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №491/1112/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ананьєві Одеської області кримінальне провадження №0000254, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 липня 2018 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Жеребкове Ананьївського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ананьївським РС ГУ ДМС України в Одеській області 10 березня 2017 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , раніше судимого: 1) 12 лютого 2015 року Ананьївським районним судом Одеської області за ч.1 ст.185 КК України; 2) 16 листопада 2015 року Любашівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України; 3) 31 травня 2017 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України; 4) 17 жовтня 2018 року Ананьївським районним судом Одеської області за ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України, до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України від відбування призначеного покарання звільненого з іспитовим строком 2 роки 6 місяців,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , який має непогашену судимість за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 16 листопада 2015 року, відповідно до якого засуджений за ч.2 ст.185 КК України та 17 жовтня 2018 року засуджений Ананьївським районним судом Одеської області за ч.2 ст.289 КК України на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком два роки шість місяців, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, за наступних обставин: 21 червня 2018 року близько 20 години 00 хвилин, він перебуваючи на проїзній частині сполученням «Ананьїв - Мала Боярка» Ананьївського району Одеської області, з метою заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, відкрито, наносячи долонею руки удари в область обличчя ОСОБА_5 , зірвав з шиї останньої та викрав ланцюжок виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота 585-ї проби масою 1,38 грам вартістю 857,56 гривень (вісімсот п`ятдесят сім гривень 56 копійок) з підвіскою, виготовленою з ювелірного сплаву на основі золота 585-ї проби масою 1,39 грам, вартістю 863,77 гривень (вісімсот шістдесят три гривні 77 копійок), та з жіночої сумки ОСОБА_5 відкрито викрав належний їй мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» моделі «Galaxy SM-J710FZDUSEK», вартістю 2974,75 гривень (дві тисячі дев`ятсот сімдесят чотири гривні 75 копійок), спричинивши при цьому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4696,08 гривень (чотири тисячі шістсот дев`яносто шість гривень 08 копійок). Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Після оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акта, судом було встановлено особу обвинуваченого та роз`яснено йому суть обвинувачення, постановлено питання обвинуваченому про те, чи зрозуміле йому обвинувачення, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

На зазначене питання обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що обвинувачення йому зрозуміле, свою вину він визнає та бажає давати суду показання.

У відповідності до положень ч.1 ст.349 КПК України судом було запропоновано стороні обвинувачення та стороні захисту проголосити вступні промови.

При цьому, прокурор від оголошення вступної промови відмовилась, а обвинувачений зазначив, що він свою вину визнає та розкаюється.

Судом було поставлено на обговорення питання щодо визначення обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження.

Прокурор зазначила, що враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнає в повному обсязі, учасниками процесу фактичні обставини справи не оспорюються, у зв`язку з чим вона вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого, а також підтверджують процесуальні витрати.

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 з запропонованим прокурором обсягом та порядком дослідження доказів погодились.

Суд заслухавши думку учасників процесу, з урахуванням положень частин 2 та 3 статті 349 КПК України на місці постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та встановлення запропонованого прокурором порядку дослідження доказів, а саме: допит обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого, а також підтверджують процесуальні витрати, при цьому з`ясувавши чи правильно учасники розуміють зазначені зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, обмеження у оскарженні цих обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно 21 червня 2018 року близько 20 години 00 хвилин, він перебуваючи на проїзній частині сполученням «Ананьїв - Мала Боярка» Ананьївського району Одеської області, з метою заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, відкрито, наносячи долонею руки удари в область обличчя, на той час не відомої йому, ОСОБА_5 , зірвав з шиї останньої та викрав золотий ланцюжок з золотою підвіскою, та з жіночої сумки ОСОБА_5 відкрито викрав належний їй мобільний телефон марки «Samsung». Викраденими речами в подальшому він розпорядився на власний розсуд, саме здав зазначені речі до ломбарду. В скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 після складення присяги та попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, повідомила, що 21 червня 2018 року ввечері близько 20 години 00 хвилин вона прогулювалася по «Одеській горі» в цей час на неї зненацька напав невідомий їй чоловік, який почав бити її по обличчю, зірвав з її шиї золотий ланцюжок з підвіскою та з сумки викрав, належний їй, мобільний телефон марки «Samsung».

Після допиту обвинуваченого та потерпілої прокурором було оголошено та надано для долучення до матеріалів справи докази, які характеризують обвинуваченого, а також підтверджують процесуальні витрати, а саме: довідку-характеристику за №530 від 01 жовтня 2018 року на ОСОБА_4 , видану Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області, згідно якої скарг та заяв на ОСОБА_4 до сільської ради не надходило; довідку про склад сім`ї ОСОБА_4 від 01 жовтня 2018 року, видану Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області, з якої вбачається, що ОСОБА_4 проживає один; довідку Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області від 1 жовтня 2018 року №1289, відповідно до якої за ОСОБА_4 нерухоме та інше майно не значиться; довідку КУ «Ананьївська центральна районна лікарня» згідно якої ОСОБА_4 на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває; вимогу щодо судимостей ОСОБА_4 від 14 вересня 2018 року, в які наявні відомості щодо попередніх судимостей ОСОБА_4 у період з листопада 2011 по вересень 2018 року; копію вироку Ананьївського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2018 року, яким ОСОБА_4 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України; копію довідки про звільнення ОСОБА_4 серії ХЕР №12427 від 19 січня 2017 року, згідно якої ОСОБА_4 був звільнений по відбуттю строку покарання за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 16 листопада 2015 року; довідку про витрати на проведення судової товарознавчої експертизи від 8 жовтня 2018 року №236 за матеріалами кримінального провадження №0000254, згідно якої витрати на проведення експертизи склали 1430 гривень 00 копійок.

Заперечень або доповнень до зазначених доказів від учасників процесу не надходило, за їх згодою зазначені докази було долучено до матеріалів справи.

Від представника Ананьївського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області надійшли матеріали досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 із викладенням матеріалів та висновком органу пробації про те, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (а.с.43-45).

Після дослідження доказів, судом було поставлено питання учасника процесу про те, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме.

На вказане питання учасники процесу повідомили, що будь-яких доповнень досудового розгляду, заяв або клопотань вони не мають, та вважають за можливе перейти до судових дебатів.

Враховуючи викладене судом без видалення до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і перехід до судових дебатів.

У судових дебатах:

Прокурор Котовської місцевої прокуратури Одеської області пояснила, що під час розгляду кримінального провадження, в судовому засіданні було встановлено та доведено факт скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, при цьому враховуючи особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наявність в обвинуваченого невідбутого покарання за попереднім вироком, вважала за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання йому з невідбутою частиною покарання за вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2018 року у вигляді 6 місяців позбавлення волі, остаточне покарання ОСОБА_6 визначити у вигляді 6 років позбавлення волі. Також, прокурор зазначила, що з ОСОБА_4 має бути стягнуто на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта під час досудового розслідування в сумі 1430 гривень 00 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судових дебатах зазначив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину він визнає в повному обсязі, в скоєному щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що вважає, що вина ОСОБА_4 доведена, вона його не пробачила, бажає для нього справедливого покарання.

В останньому слові ОСОБА_4 зазначив, що у скоєному він розкаюється, просив не брати його під варту із зали суду.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, а саме як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з вищевикладеного.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст.66 КК України, суд відносить щире каяття. Активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст.67 КК України, відсутні.

Відповідно до ст.65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно зі ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, а також обставини, що пом`якшують покарання, вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому, з доданих до матеріалів справи документів, вбачається, що вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2018 року ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі; Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням і встановлено йому іспитовий строк два роки шість місяців, якщо він не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки,згідно ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за попереднім вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 31 травня 2017 року засудженого за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.ст.70.75,76 КК України з іспитовим строком 1 рік, згідно ухвали колегії судів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області « Вирок Ананьївського районного суду Одеської області від 31.05.2017 року відносно ОСОБА_4 … змінити … У резолютивні частині стосовно ОСОБА_4 додати : « На підставі ч.4 ст.70,72 КК України призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Згідно ст.75,104 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 1 рік. Приєднати повністю відбуте покарання за попереднім вироком від 16.11.2015 року Любашівського районного суду Одеської області за ст..185 ч.2,71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, який виконано самостійно. В решті вирок залишити без змін» остаточно призначено ОСОБА_4 покарання - п`ять років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням і встановлено йому іспитовий строк два роки шість місяців, якщо він не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки,згідно ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

З вироку Ананьївського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2018 року вбачається, що злочин, за який ОСОБА_4 було засуджено вказаним вироком було вчинено 14 липня 2017 року.

Злочин, за вчинення якого ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження, яке є предметом даного судового розгляду, вчинено 21 червня 2018 року.

Частиною 4 статті 70 КК України визначено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 70 КК України визначено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Враховуючи викладене, положення ч.ч.1, 4 ст.70 КК України суд приходить до висновку, що до остаточне покарання ОСОБА_7 має бути визначено шляхом часткового складання покарання з даним вироком з покаранням призначеним ОСОБА_4 за вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2018 року.

Згідно ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судової товарознавчої експертизи - становлять 1430,00 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

З обвинувального акту вбачається, що у кримінальному провадженні наявні речові докази, долю яких слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов потерпілою та прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 366-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Із застосуванням положень ч.ч.1, 4 ст.70, ст.72 КК України, шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком з невідбутою частиною покарання призначеного за вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2018 року у вигляді 6 місяців позбавлення волі, остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 .

Цивільний позов потерпілою та прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Речові докази: картонну коробку до мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy SM-J710FZDUSEK», бірку до золотого ланцюга та бірку до підвіски, у відповідності до положень ст.100 КПК України, повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Жеребкове Ананьївського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ананьївським РС ГУ ДМС України в Одеській області 10 березня 2017 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи Одеським НДЕКЦ МВС України (УК в Одеській області (Малиновський район) 24060300, р/р 5007, , МФО 899998, банк Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» по Одеській області) в сумі 1430 (тисяча чотириста тридцять) гривень 00 копійок.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

Після набуття даним вироком законної сили ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання підлягає направленню до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ананьївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_8