У Х В А Л А Справа № 200/19/19

Провадження № 1-кс/200/17/19

09 вересня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2019 до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2018 року на транспортний засіб автомобіль марки «Мерседес-Бенц», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності.

Клопотання обґрунтував наступним чином. Так, СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000233, що відкрито за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України. В цьому кримінальному провадженні він не є підозрюваним, а вилучений у нього транспортний засіб - автомобіль марки «Мерседес-Бенц», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який накладено арешт, не має відношення до злочину. Автомобіль не визнавався речовим доказом по кримінальному провадженню. Жодні обставини, які б виправдовували доцільним утримання його майна органом досудового слідства відсутні. З посиланням на численну практику ЄСПЛ щодо права на мирне володіння майном та заборони на свавільне втручання державних органів у таке право, звернувся до суду із цим клопотанням.

В клопотанні ОСОБА_2 не прохав розглядати справу без його участі, або без участі його представника. Окремих письмових заяв від ОСОБА_2 чи його представника про розгляд клопотання про скасування арешту майна без їх участі до суду не надходило.

Справа призначалась до розгляду неодноразово, а саме: на 04 січня, 21 січня, 12 лютого, 04 березня, 05 квітня, 06 травня, 28 травня, 06 червня, 18 червня, 18 липня, 09 вересня 2019 року. Заявник жодного разу не з`явився у судове засідання. 05 квітня 2019 року від нього надійшла письмова заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з несвоєчасним отриманням судової повістки, у якій ОСОБА_2 зазначив, що вважає неможливим розгляд клопотання про скасування арешту майна без участі його адвоката. 18 червня 2019 року у судове засідання з`явився представник заявника адвокат ОСОБА_3 , який клопотав про відкладення розгляду справи для надання йому часу для отримання та представлення слідчому судді доказів. Вважав, що місяця для отримання доказів та подання їх до суду буде достатнім. У зв`язку із цим, судове засідання було відкладено до 18 липня 2019 року. Проте, ані 18 липня, ані 09 вересня 2019 року заявник та його представник у судове засідання не з`явились, засобами поштового зв`язку, електронною поштою або нарочно до суду письмових заяв про відкладення розгляду справи, розгляд клопотання у їх відсутність не подали. Тих доказів, що є необхідними для вирішення клопотання на думку представника заявника та які зобов`язався надати слідчому судді, адвокат ОСОБА_3 , до суду не надано. При цьому, про розгляд клопотання ОСОБА_2 повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи містяться численні конверти та рекомендовані повідомлення про вручення йому поштового відправлення, розписка адвоката про ознайомлення із часом та датою судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 7 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З тих підстав, що розгляд справи призначався неодноразово та слідчим суддею вжито усіх можливих заходів щодо повідомлення заявника про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна, з тим, щоб він мав змогу використати свої процесуальні права та виконати обов`язки, але заявник у судове засідання, як і його представник, у черговий раз не з`явились, зважаючи на відсутність у ст. 174 КПК України прямої заборони на розгляд клопотання без участі особи, яка заявила клопотання, вважаю за можливе розглянути клопотання ОСОБА_2 без його та його представника участі.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, письмових заяв та клопотань до суду не надали. У судовому засіданні, що відбулось 18 червня 2019 року, представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 не заперечував проти розгляду клопотання у відсутність слідчого та прокурора.

Розглянувши клопотання, дослідивши наданні до нього додатки, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000233 та накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі GLE 400 4 MATIC 2996, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування майном, який визнано речовим доказом.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2018 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_2 та залишено без змін ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2018 року про накладення арешту на автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі GLE 400 4 MATIC 2996, державний номерний знак НОМЕР_1 . Доводам ОСОБА_2 щодо безпідставності визнання транспортного засобу речовим доказом в кримінальному провадженні, відсутності у санкції ч. 1 ст. 388 КК України такого виду додаткового покарання, як конфіскація майна, правомірності відчуження майна, обтяженні його права власника, як особи, яка не має жодного відношення до кримінального провадження, надано відповідну правову оцінку. Зокрема, апеляційним судом зазначено, що арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, може бути накладений незалежно від суб`єкта, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, обґрунтованість накладення слідчим суддею арешту на автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі GLE 400 4 MATIC 2996, державний номерний знак НОМЕР_1 перевірена судом апеляційної інстанції та визнана законною і правомірною.

Через те, що ОСОБА_2 не надано доказів того, що необхідність у подальшому обтяженні майна арештом відпала, а його доводи щодо цього ґрунтуються виключно на незгоді із тим, що автомобіль є речовим доказом, що не відповідає дійсності, клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 26, 170, 174, 309-310 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1