ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1210/19 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 639/4499/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 липня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001143 від 03.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 липня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .
Застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесяти) днів.
Строк затримання ОСОБА_8 визначено з моменту фактичного затримання, тобто з 03.07.2019 року з 20-05 год.
Строк закінчення дії ухвали стосовно підозрюваного ОСОБА_8 31.08.2019 року о 20-05 год.
Не погодившись із ухвалою слідчого судді, 08.07.2019 року захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді від 05.07.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати. Постановити нову ухвалу, якою щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.
Висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються долученими до клопотання про тримання під вартою доказами.
Посилається, що висновки слідчого судді ґрунтуються виключно на припущеннях за наявності необґрунтованої підозри.
Вказує, що потерпілий у кримінальному провадженні показань слідчому не надавав, претензій до підозрюваного не висловлював.
Крім того, захисник вказує, що підозрюваний ОСОБА_8 щиро покаявся, визнав себе винуватим у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому, на час проведення судового засідання вжив всіх заходів, у тому числі й фінансування лікування.
Вважає, що слідчому судді стороною обвинувачення не надано доказів заподіяння шкоди саме з боку ОСОБА_8 .
З врахуванням викладено захисник вважає, що прокурором не надано доказів, що жоден із м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечував, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходив з того, що наявні ризики передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя вважав, що при наявності зазначених ризиків менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України).
Частиною 1 ст. 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів провадження вбачається, що в СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001143 від 03.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
03.07.2019 року о 20-05 год. в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України співробітниками СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області затримано гр. ОСОБА_8
04.07.2019 року о 18-40 год. ОСОБА_8 вручене повідомлення про підозру в якому вказане наступне.
03.07.2019 приблизно о 18 годині 15 хвилин, перебував за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 .
Саме в той час ОСОБА_8 став ініціатором конфлікту з ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якого у нього виник злочинний умисел, на протиправне заподіяння смерті останньому.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , розізлившись на ОСОБА_10 , діючи агресивно, бажаючи заподіяти тому тілесні ушкодження будь-якого ступеня тяжкості, узявши з приміщення кухні кухонний ніж, вийшов на двір.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, та, бажаючи довести його до кінця, ОСОБА_8 , відчуваючи ненависть до ОСОБА_10 , діючи умисно, застосовуючи фізичну силу, суб`єктивно усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, використовуючи в якості знаряддя злочину кухонний ніж, наніс ним один удар у ділянку грудної клітини, один удар у ділянку спини останнього, після чого, почав хаотично розмахувати кухонним ножом перед ОСОБА_10 , піддавши таким чином травматизації особливо важливі життєві органи потерпілого, що могло призвести до розвитку небезпечного для його життя стану.
Після цього, ОСОБА_8 , вважаючи виконаними усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, піддавши травматизації особливо важливі життєві органи, що призвело до розвитку небезпечного для життя потерпілого стану, байдуже ставлячись до можливого настання тяжких наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 залишивши останнього, з місця скоєння злочину зник.
Однак, ОСОБА_8 довести до кінця свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 не зміг з причин, які не залежали від його волі, так як того ж дня потерпілого ОСОБА_10 було госпіталізовано до КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. Проф. О.І. Мєщанінова», де йому своєчасно було надано кваліфіковану медичну допомогу.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_11 наступні тілесні ушкодження: різані рани м`яких тканин голови, кута рота зліва, слизової рота, колото-різана рана грудної клітини зліва, проникаюче в ліву плевральну порожнину, відкритий гемопневмоторакс зліва, різана рана шиї та колото-різана рана лівої поперекової ділянки, що підтверджується довідкою з КНП «МКЛШНМД ім. Проф. О.І. Мещанінова» ХМР від 04.07.2019 року.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі.
Обставини кримінального правопорушення викладені в клопотанні слідчого та повідомленні про підозру з врахуванням доказів, наданих суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- протоколами огляду місця події від 03.07.2019 року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.07.2019 року,
- протоколами допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від 03.07.2019 року;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.07.2019 року,
- довідкою з КНП «МКЛШНМД ім. Проф. О.І. Мещанінова» ХМР від 04.07.2019 року щодо спричинених тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 ,
- постановою слідчого від 04.07.2019 року про визнання речових доказів.
Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Наявність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеною, врахована вагомість наявних доказів у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 04.07.2019 року такою, що відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 щиро покаявся, визнав себе винуватим у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому, на час проведення судового засідання вжив всіх заходів, у тому числі й фінансування лікування при наявності встановлених ризиків не є підставою для обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя врахував, наявні докази, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , репутацію підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований та постійного джерела доходів не має, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважав, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання встановленим ризикам.
Враховуючи фактичні обставини інкримінованого підозрюваному умисного особливо тяжкого злочину, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого вказують на обґрунтованість застосування саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 .
Доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість підозри колегія суддів відхиляє як такі, що не підтвердженні належними та допустимими доказами.
Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.
Слідчий суддя, суд на даному етапі провадження не вирішують питання щодо винності підозрюваного, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Колегія суддів вважає, що відносно ОСОБА_8 при наявності встановлених ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України недоцільно змінювати запобіжний захід.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст. ст. 183, 376, 404, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 липня 2019 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді