УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 , розглянув винесене в кримінальному провадженні № 0001124 старшим слідчим СВ Житомирського ВП Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , клопотання про арешт майна, та додані до клопотання матеріали,-

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СВ Житомирського ВП Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт у формі заборони відчужувати на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 .
В судове засідання слідчий не з`явився, що не перешкоджає розгляду клопотання.

З метою необхідності забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення власника майна.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001124 від 16.03.2018 року, зареєстровані на підставі заяви ОСОБА_5 про те, що невстановлені особи шляхом обману, використовуючи заяву від імені ОСОБА_5 , яку остання не підписувала, здійснили приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

В ході допиту ОСОБА_5 пояснила, що з народження проживала у квартирі АДРЕСА_1 та була прописана у вказаній квартирі. Ордер на вказану квартиру видавався на 4 людей, в тому числі, її матері ОСОБА_6 . Крім того, у вказаній квартирі були прописані брат заявниці ОСОБА_7 та батько ОСОБА_8 .

В 2016 році ОСОБА_5 стало відомо, що на підставі заочного рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03.03.2016 року, вона, її дитина, брат та батько втратили право на проживання та користування вказаною квартирою. В ході отримання інформації для подання позову про скасування вищенаведеного судового рішення, ОСОБА_5 стало відомо, що працівники КП «ВЖРЕП №14» склали акти про те, що вона та зазначені її родичі не проживають у квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 30.10.2017 року по цивільній справі № 295/8985/15-ц позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , треті особи - УДМС Богунського РВ у м. Житомирі, Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради, Орган опіки і піклування Житомирської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням було залишено без розгляду.
Під час судових засідань по цивільній справі, ОСОБА_5 стало відомо, що вищенаведена квартира приватизована ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , на підставі заяв від її імені, які вона не підписувала. В подальшому, а саме 07.02.2018 року вищевказана квартира продана ОСОБА_4 .

Опрацюванням інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 20.08.2007 року до Реєстру внесено відомості про право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, враховуючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у формі заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: