КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4781/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги начальника відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя та здоров`я особи управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 серпня 2019 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.08.2019 року задоволено частково клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погоджене начальником відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя та здоров`я особи управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26.08.2019 року включно, з визначенням застави в сумі 313 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 601 273 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави, щодо:

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Чернівці, працюючого на посаді директора ПП «Діана Плюс», ТОВ « Аташе», маючого на утриманні доньку 2006 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій проситьухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.08.2019 року змінити в частині, а саме виключити розмір застави, оскільки кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчим суддею постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи. Слідчий суддя проігнорував норми ч. 4 ст. 183 КПК України та безпідставно визначив підозрюваному ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яке є особливо тяжким та передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Також при визначенні розміру застави слідчим суддею недостатньо враховано вимоги КПК України та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу з уточненнями та доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого суддіШевченківського районного суду міста Києва від 05.08.2019 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Мотивуючи свої апеляційні вимоги захисник зазначає, що оголошена ОСОБА_8 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 п.п. 6, 11, 12 ст. 115 КК України, є необґрунтованою та в її основу покладено недопустимі докази. Під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та прокурор не довів що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Сторона обвинувачення у розумінні вимог ст.ст. 132, 176, 177, 183 КПК України не надала достатніх і належних доказів тих обставин, на які вона посилалася у клопотанні, як на підставу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, раніше не судимий, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні знаходиться мати пенсійного віку, донька 2006 р.н., має офіційне місце роботи та джерело доходу, готовий співпрацювати з органами досудового розслідування, а тому захисник вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який буде цілком достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
В доповненнях до апеляційної скарги захисник зазначає, що під час вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 порушено вимоги ст. 52 КПК України, оскільки був відсутній захисник та ОСОБА_8 не набув статусу підозрюваного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням ГУ Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000361 від 16.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням зазначено, що восени 2018 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_8 у невстановленому місці запропонував раніше знайомому ОСОБА_11 вчинити умисне вбивство на замовлення, ОСОБА_12 , 1962 року народження, шляхом підпалу його автомобіля, в той момент, коли потерпілий буде перебувати всередині, а у випадку спроби його втечі, нанести ножові поранення у життєво важливі органи. За підготовку та виконання вказаного злочину ОСОБА_8 пообіцяв ОСОБА_11 невстановлену досудовим розслідуванням суму грошових коштів, на що ОСОБА_11 дав свою згоду.
Для виконання вказаного злочину ОСОБА_11 залучив раніше знайомого ОСОБА_13 , якому розповів про те, що ОСОБА_8 запропонував йому вчинити умисне вбивство ОСОБА_12 за невстановлену досудовим розслідуванням суму грошових коштів та те, що він на вказану пропозицію погодився. Крім цього, ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_13 вчинити вказаний злочин спільно з ним та пообіцяв передати частину суми грошових коштів, які йому пообіцяв передати ОСОБА_8 , на що ОСОБА_13 дав свою згоду.
З метою реалізації злочинного наміру, ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , попередньо домовилися про спільне виконання замовлення ОСОБА_8 , яке полягало у протиправному заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_12 , 1962 року народження, шляхом підпалу автомобіля в якому буде перебувати останній та подальшого нанесення ножових поранень у життєво важливі органи у випадку спроби втечі потерпілого.
Згідно розподілених ролей та спільно узгодженого плану, ОСОБА_11 та ОСОБА_13 повинні були зупинити автомобіль «Лендровер Діскавері Спорт» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_12 , шляхом розбиття лівого та правого передніх бокових вікон за допомогою скляних ємностей з горючою рідиною, яку в подальшому підпалити, а у випадку спроби втечі потерпілого, ОСОБА_11 повинен був нанести йому ножові поранення у життєво важливі органи, а ОСОБА_13 перебувати поряд, з метою подолання можливого спротиву потерпілого та забезпечення втечі з місця події за допомогою транспортного засобу після завершення злочину.
З метою реалізації вказаного злочину ОСОБА_11 та ОСОБА_13 розпочали підготовку до його вчинення, а саме: придбали паливно-мастильні рідини, які попередньо змішали у консистенції, яка сприятиме швидкому загорянню, обрали найбільш сприятливе місце для реалізації свого прямого злочинного умислу та прослідкували за потерпілим.
Так, 26.10.2018 року приблизно о 21 год. 30 хв., ОСОБА_11 , діючи спільно з ОСОБА_13 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де очікував появи ОСОБА_12 . Після цього, в момент, коли ОСОБА_12 вийшов з приміщення офісного центру, сів за кермо автомобіля «Лендровер Діскавері Спорт» д.н.з. НОМЕР_2 та розпочав рух, ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, маючи прямий умисел направлений на позбавлення життя потерпілого, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, при цьому усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді смерті ОСОБА_12 , утримуючи в руках заздалегідь заготовлену скляну ємність з паливно - мастильною рідиною та кинув її у ліве переднє бокове вікно автомобіля, де перебував ОСОБА_12 , та розбив його. Після цього ОСОБА_11 спробував підпалити паливно-мастильну рідину в середині автомобіля, яка не зайнялася, а ОСОБА_12 залишив салон автомобіля та почав тікати.
Продовжуючи реалізацію спільного, попередньо узгодженого з ОСОБА_8 та ОСОБА_13 злочинного умислу, ОСОБА_11 почав переслідувати потерпілого ОСОБА_12 та наздогнавши його, з метою злочинного наміру умисно наніс йому два удари ножем в область грудей зліва та шиї зліва, тобто у життєво важливі органи людини, тим самим відповідно до висновку експерта № 33/Е від 11.02.2019 року завдав тілесні ушкодження у вигляді:
- проникаючого поранення грудної клітки зліва з наявністю гематоракса, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння;
- колото-різаної рани середньої третини шиї зліва, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розслід здоров`я.
Після цього, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_11 та ОСОБА_13 з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) зникли у невідомому напрямку.
Матеріали кримінального провадження за підозрою у вчиненні ОСОБА_11 та ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ст. 115 КК України перебувають у провадженні СУ ГУ НП в Київській області.
28.05.2019 року о 10 год. 28 хв. слідчим управлінням ГУ Національної поліції в Київській області повідомлено ОСОБА_8 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
04.06.2019 року слідчий СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 за погодженням із начальником відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя та здоров`я особи управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.08.2019 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26.08.2019 року включно, з визначенням застави в сумі 313 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 601 273 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Як вбачається з повідомлення про підозру від 28.05.2019 року, дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , який під підпис був ознайомлений зі змістом повідомлення про підозру та зауважень і доповнень при цьому не мав, ст. 278 КПК України не вимагає обов`язкової участі захисника під час вручення повідомлення про підозру у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги щодо порушення передбаченого КПК України порядку вручення підозри ОСОБА_8 , слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч доводам апеляційної скарги захисника дійшов правильного висновку про їх наявність, проаналізувавши їх з урахуванням особливостей даного кримінального провадження з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається у клопотанні слідчий, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні ризики існують на теперішній час, у зв`язку з чим, застосування більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчий суддя допустив порушення вимог КПК України при визначенні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків у разі її внесення.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Як вбачається із повідомлення про підозру, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Оскільки дане кримінальне провадження стосується кримінального правопорушення, яке вчинене із застосуванням насильства, колегія суддів, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

При цьому колегія суддів також виходить з того, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора строк дії ухвали, якою було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 до 26.08.2019 року включно, в межах строку досудового розслідування, з визначенням застави в розмірі 601 273 грн. сплив, що фактично унеможливлює вирішення питання про взяття під варту підозрюваного ОСОБА_8 .

За таких обставин, апеляційні скарги прокурора та захисника підлягають частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги начальника відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя та здоров`я особи управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.08.2019 року, якою задоволено частково клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погоджене начальником відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя та здоров`я особи управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26.08.2019 року включно, з визначенням застави в сумі 313 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 601 273 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погоджене начальником відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя та здоров`я особи управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосуваннящодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 серпня 2019 року включно.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4