Провадження №11-кп/801/605/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2019 року про зарахування ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
Засуджений ОСОБА_8 , який відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Клопотання мотивоване тим, що на думку ОСОБА_8 , згідно п. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) можливим є зарахування йому в строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі строку перебування його у слідчому ізоляторі, починаючи з 27.06.2006 року по 30.07.2011 року, тобто з моменту затримання по фактичну дату прибуття його до місця відбуття призначеного покарання.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2019 року клопотання ОСОБА_8 задоволено частково.

Зараховано засудженому ОСОБА_8 в строк покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2007 року, строк попереднього ув`язнення з 27.06.2006 року до набрання вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2007 року законної сили, тобто по 05.06.2007 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2019 року через неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність та постановити нову, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в строк відбутого покарання, а саме строк його перебування у слідчому ізоляторі, починаючи з 27.06.2006 по 30.07.2011, тобто з моменту затримання по фактичну дату прибуття до місця відбуття призначеного покарання (до Вінницької УВП №1).

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскільки після набрання вироком щодо нього законної сили він понад чотири роки перебував у Дніпропетровському слідчому ізоляторі, де умови утримання є гіршими, ніж в установі виконання покарань, тому на цей період до нього також має застосовуватись Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 №838-VIII.

Позиції учасників судового провадження
В зв`язку із тим, що ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить розгляд скарги проводити без його участі в судовому засіданні, водночас, він повідомлений судом належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, тому судовий розгляд проведено у його відсутність.

Захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , апеляційну скаргу свого підзахисного підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає, що суд першої інстанції вірно ухвалив зарахувати саме такий строк попереднього ув`язнення, з часу затримання ОСОБА_8 і до набрання вироком щодо нього законної сили, а тому просив суд ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2019 року залишити без змін.

Мотиви суду
Заслухавши доповідача, прокурора, захисника, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають.

Підставою для звернення засудженого ОСОБА_8 до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання є Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 №838-VIII та змінена ним ст. 72 КК України - доповнена частиною п`ятою, відповідно до якої, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», його дія застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2007 року за ч. 4 ст. 187, п.п. 6,12,13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 05.06.2007 року вирок колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2007 року щодо ОСОБА_8 , залишено без змін.

На даний час засуджений відбуває покарання в ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№1)".

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до розпорядження Апеляційного суду Дніпропетровської області про виконання вироку, що набрав законної сили, що міститься в матеріалах особової справи засудженого вбачається, що вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2007 року щодо засудженого ОСОБА_8 набрав законної сили 05.06.2007 року.

До набрання вищезазначеним вироком законної сили в рамках кримінальної справи, за результатами розгляду якої було винесено цей вирок, у період з 27.06.2006 року по 05.06.2007 року ОСОБА_8 утримувався під вартою в місцях попереднього ув`язнення.
Задовольняючи частково клопотання ОСОБА_8 суд першої інстанції, проаналізувавши норми чинного законодавства про кримінальну відповідальність з урахуванням Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 №838-VIІI, який набув чинності 24.12.2015, прийшов до висновку, що ОСОБА_8 , який був затриманий 27.06.2006 року, і з того часу утримувався під вартою в межах вказаної справи, у строк відбування покарання у виді позбавлення волі належить на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) зарахувати строк його попереднього ув`язнення, тобто лише час перебування під вартою та затримання до набрання вироком суду законної сили, а саме період з 27.06.2006 по 05.06.2007 із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
А зазначений в клопотанні засудженого ОСОБА_8 період з 06.06.2007 по 30.07.2011 не відноситься до строків попереднього ув`язнення в розумінні Закону України «Про попереднє ув`язнення», оскільки вищезгаданий період часу розпочав перетікати вже після набрання законної сили вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2007 щодо ОСОБА_8 . У зв`язку чим, клопотання засудженого ОСОБА_8 , в цій частині, задоволенню не підлягає.
Суд апеляційної інстанції повністю погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, а саме ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду в порядку передбаченому ст. 23 КПК України.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII частину 5 ст. 72 КК України викладено в такій редакції: зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Таким чином, попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку з цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбування покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КПК (1960 р.) вирок місцевого суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляцій, а вирок апеляційного суду після закінчення строку на подання касаційної скарги, як що його не було оскаржено. У разі подачі апеляцій, касаційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи

відповідно апеляційною чи касаційною інстанцією, якщо інше не

передбачено цим Кодексом.

Як вбачається, ухвалою Верховного Суду України 05 червня 2007 року вирок колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2007 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишено без змін.

Відтак, вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2007 року відносно ОСОБА_8 набрав законної сили після 05.06.2007.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зарахування строку попереднього ув`язнення з часу затримання 27.06.2006 відповідно до протоколу затримання (а.с. 11) і до 05.06.2007.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що він після набрання вироком законної сили ще довгий час знаходився і утримувався за місцем досудового та судового слідства тобто в Дніпропетровському слідчому ізоляторі, де умови утримування набагато гірші, ніж в установі виконання покарань, то вони не можуть взяті судом до уваги, з аналізу наведених вище норм законодавства вбачається, що час тимчасового перебування в установах попереднього ув`язнення для подальшого переміщення засудженого до місць виконання покарань не підпадає під визначення попереднього ув`язнення в розумінні ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ.

Оскільки ОСОБА_8 після 05.06.2007, перебуваючи у статусі засудженого, знаходився у слідчому ізоляторі в очікуванні на етапування до установи виконання покарань, що не є його попереднім ув`язненням, тому цей період зарахуванню та перерахунку за даним законом не підлягає.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та належним чином мотивованою, її висновки відповідають фактичним обставинам провадження, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування або зміни ухвали, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 №838-VІІІ), ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

У Х В АЛ И В :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2019 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2