Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1674/19
Провадження № 1-кп/553/226/2019
У Х В А Л А
Іменем України

22.07.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000241 від 06.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України відносно неповнолітнього:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, україннця, громадянина України, маючого статус дитини,яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, учня 11-Б класу Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 20 імені Бориса Серги, що по вул. Анатолія Кукоби, 25 в м. Полтаві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого з матір`ю ОСОБА_6 , братом ОСОБА_9 , 2002 р.н., та бабусею, за адресою: АДРЕСА_2 , з 15 жовтня 2014 року перебуваючого на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Подільської районної у м. Полтаві ради як внутрішньо переміщена особа, раніше не судимого,

який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України

В С Т А Н О В И В:
06.03.2019 року близько 9 год. 40 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на уроці трудового навчання, в приміщенні навчального класу № 402 Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №20 імені Бориса Серги, за адресою: м. Полтава, вул. Анатолія Кукоби, 25 на ґрунті неприязних відносин та конфлікту, що виник під час уроку з однокласником ОСОБА_7 , 2003 р.н., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою нанесення тілесних ушкоджень взяв ножиці, які лежали на одній із парт навчального класу, та наніс два удари ножицями в ділянку голови та тулубу, в результаті чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаних ран тулубу та голови, гематоми м`яких тканин голови, які могли утворитись не менш ніж від 2-х кратної дії колюче-ріжучого предмету, яким могли бути і ножиці, які у своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Зазначені дії неповнолітнього ОСОБА_4 підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, які виразились у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Неповнолітній ОСОБА_4 допитаний в судовому засіданні, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за суспільно-небезпечним діянням, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, винуватим визнав себе повністю та пояснив суду, що він наніс легкі тілесні ушкодження своєму однокласнику ОСОБА_7 , що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.
Захисник у судовому засіданні не заперечував проти застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 не заперечує проти застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.
Представник служби у справах дітей вважає доцільним застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього.
Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 підлягає задоволенню, як обґрунтоване з наступних підстав.
Згідно ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною КК України.
Вирішуючи питання щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.
Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 є неповнолітнім та вчинив злочин внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, оскільки останній в 12 річному віці у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації та подальшою тимчасовою окупацією території України, в 2014 році з матір`ю та братом близнюком був вимушений переселитися з м. Луганськ до м. Полтави, де він був зарахований до 6 класу КЗ «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №20 імені Бориса Серги». Зміна неповнолітнім свого постійного місця проживання, навчального закладу, друзів, та складна адаптація в навчальному закладі, зокрема цькування з боку однокласників його та брата близнюка, призвело до вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.
Судом приймається до уваги, що неповнолітній ОСОБА_4 під час досудового розслідування щиро розкаявся у вчиненому, його родина та він мали бажання відшкодувати заподіяну шкоду потерпілому.
Обвинувачений ОСОБА_4 має статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, та згідно документів, що характеризують його особу, за місцем навчання у КЗ « Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №20 імені Бориса Серги», за час навчання зарекомендував себе як здатний учень, до уроків готується систематично, має зацікавленість та мотивацію до навчання. Школу відвідує постійно, пропусків без поважних причин не має, був учасником шкільних олімпіад з історії, географії, ІІ етапу Всеукраїнської учнівської олімпіади з географії. При спілкуванні з однокласниками намагається завжди відстояти свою думку. Має дружні стосунки з рідним братом близнюком. ОСОБА_10 емоційно вразливий хлопець. ОСОБА_11 проживає разом з бабусею, матір`ю та братом. Мати та бабуся цікавляться навчанням дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу
При вирішенні питання про застосування примусових мір виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , суд приймає до уваги, що що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, вперше, у віці 16 років, внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, характеризується за місцем проживання та навчання позитивно, його виправлення можливе без застосування кримінального покарання.

Неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_6 , яка являється його законним представником та здатна справити позитивний вплив на неповнолітнього, має можливість для здійснення виховних заходів, оскільки проживає з неповнолітнім, позитивно характеризується в побуті відповідно до свідчень сусідів по місцю мешканню, може виконувати прийняті обов`язки за станом здоров`я, має для цього належні матеріальні засоби.

Таким чином, відповідно до п.2 ч. 2 ст.105 КК України, суд вважає необхідним застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього ОСОБА_4 оскільки метою застосування примусового заходу виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля є забезпечення інтересів неповнолітнього, цей захід виховного характеру за своєю суттю сприяє встановленню контролю, посилення позитивного впливу на малолітнього.
Пунктом 6 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (п.2 ч.2 ст.105 КК України) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 105 КК України суд у кожному випадку встановлює конкретний строк, протягом якого органи, що здійснюють контроль та нагляд за поведінкою неповнолітнього, повинні пред`являти особливі вимоги щодо неї, а неповнолітній зобов`язаний їх дотримувати. З урахуванням даних про особу неповнолітнього та характеру вчиненого ним злочину чи суспільно небезпечного діяння суд визначає, які види дозвілля слід обмежити, а які - заборонити, або які обов`язки покласти на неповнолітнього і на який саме строк. Тривалість такого строку має бути достатньою для виправлення неповнолітнього.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, а саме: обмежити дозвілля неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановити особливі вимоги до його поведінки на цей період:

- заборонити вихід з дому ( АДРЕСА_2 ) по особистим питанням без супроводу матері ОСОБА_6 з 22 год. 30 хв. вечора до 06 год. ранку наступного дня;

п. 3 передати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під нагляд матері ОСОБА_6 до досягнення його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст.22, 97, 105 КК України, ст.ст. 292, 301, 498-501, 392-395 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000241 від 06.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, українця, громадянина України, маючий статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, учня 10-Б класу Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 20 імені Бориса Серги, що по вул. Анатолія Кукоби, 25 в м. Полтаві, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий з матір`ю ОСОБА_6 , братом ОСОБА_9 , 2002 р.н., та бабусею за адресою: АДРЕСА_2 , з 15 жовтня 2014 року перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Подільської районної у м. Полтаві ради як внутрішньо переміщена особа, раніше не судимий, від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, та застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачених п. 2 та 3 ч. 2 ст. 105 КК України, а саме:

п. 2 обмежити дозвілля неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та встановити особливі вимоги до його поведінки на цей період:

- заборонити вихід з дому ( АДРЕСА_2 ) по особистим питанням без супроводу матері ОСОБА_6 з 22 год. 30 хв. вечора до 06 год. ранку наступного дня;

п. 3 передати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під нагляд матері ОСОБА_6 до досягнення його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1