ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/1104/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Верхнєзейська Амурскої області Російської Федерації, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, яка не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

задоволено клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 16 грудня 2019 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у сумі 96 050 грн., з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2, п. 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2019 року та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою постійного місця проживання її батьків: АДРЕСА_2 , посилаючись на те, що в клопотанні слідчого не було наведено жодного обґрунтованого ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, та взагалі не вказано будь-яких обставин, які б унеможливлювали застосування більш м`якого запобіжного заходу, не доведено наявність вказаних підстав також і прокурором в судовому засіданні, який обмежився лише тим, що підтримав клопотання слідчого без його обґрунтування, а слідчий суддя, не з`ясувавши питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не дослідивши належним чином обставини кримінального провадження та не оцінивши всі наявні на теперішній час докази, поклав в основу ухвали жодним чином не обґрунтовані припущення, які були наведені у клопотанні слідчого, та застосував до ОСОБА_8 , яка раніше не судима та до кримінальної відповідальності не притягувалась, одружена, має чотирьох неповнолітніх дітей та постійне місце проживання, тобто, міцні соціальні зв`язки, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апелянт зазначив, що згідно з ухвалою слідчого судді підставою для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, разом з цим, в обґрунтування можливості підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду зазначено лише вчинення ОСОБА_8 тяжкого злочину.

Також захисник вважає, що ризик можливості незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження з боку ОСОБА_8 наразі відсутній з об`єктивних причин, оскільки свідки у даному кримінальному провадженні є особами, залученими до конфіденційного співробітництва, у зв`язку із чим їх анкетні дані були змінені, тобто, ОСОБА_8 не може бути обізнаною про місце проживання або перебування свідків, що виключає можливість незаконного впливу на них.

Крім того, апелянт вважає безпідставним й висновок про можливість підозрюваної приховати, знищити чи пошкодити будь-які докази, оскільки всі речі, предмети та документи, які мають відношення до даного кримінального провадження та можуть бути використані у ньому в якості речових доказів, були вилучені під час проведених 18.10.2019 слідчих дій.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, під час розгляду клопотання слідчий суддя, встановивши, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, зазначені у ч. 1 ст. 194 КПК України, врахувавши підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 16 грудня 2019 року включно.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким рішенням слідчого судді, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених вище обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була допитана підозрювана, вислухані думки слідчого, прокурора, захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Так, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, правильно встановив, що наведені у ньому дані, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та не встановив чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч твердженням захисника ОСОБА_7 , дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Разом з цим, як вважає колегія суддів, ризики знищення, приховування предметів або доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконного впливу на свідків, передбачені п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, мають мінімальний ступінь їх здійснення, з огляду на те, що всі речі, предмети та документи, які мають відношення до даного кримінального провадження та можуть бути використані у ньому в якості речових доказів, були вилучені під час проведених 18 жовтня 2019 року слідчих дій, а свідки у даному кримінальному провадженні є особами, залученими до конфіденційного співробітництва, у зв`язку із чим їх анкетні дані були змінені, тобто, ОСОБА_8 не може бути обізнаною про місце проживання або перебування свідків.

Сама лише тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке може бути призначено підозрюваній у разі доведення її вини, та відсутність у неї офіційного місця працевлаштування, виходячи з того, що право особи на працю відповідно до норм Конституції України, є вільним вибором особи, не можуть переконливо свідчити про те, що ОСОБА_8 буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто, вчиняти дії, передбачені пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, слідчим у клопотанні, а прокурором в судовому засіданні, не наведено переконливих доказів існування обставин, які свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним ризикам, чого не взяв до уваги слідчий суддя при прийнятті рішення.

Крім того, як вважає колегія суддів, слідчий суддя при прийнятті рішення також не врахував належним чином обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 раніше не судима, має постійне місце реєстрації, заміжня та має двох малолітніх дітей, що не спростовано матеріалами провадження, відсутні дані, що вона перебуває на обліку у лікарів нарколога чи психіатра, батьки підозрюваної у судовому засіданні суду першої інстанції надали згоду на перебування ОСОБА_8 під цілодобовим домашнім арештом, у випадку його застосування, за адресою їх постійного місця проживання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що застосований до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, є невиправдано обтяжливим для останньої, у зв`язку з чим доходить висновку, що відносно ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, який, в даному випадку, є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, і відповідає тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.
Саме цілодобовий домашній арешт, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.
З урахуванням викладеного вище, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого і застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням низки обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2019 року, якою щодо підозрюваної ОСОБА_8 задоволено клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 16 грудня 2019 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у сумі 96 050 грн., з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2, п. 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб у слідчому ізоляторі.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_8 звільнити з-під варти.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити по 16 грудня 2019 року включно, але не більше ніж в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

-не відлучатися з м. Запоріжжя області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України.

Визначити строк дії обов`язків, покладених апеляційним судом, по 16 грудня 2019 року включно.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосовано більш суворий запобіжний захід, а також положення ч. 5 ст. 181 КПК України, відповідно до якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної, мають право з`являтися в її житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: