№1-кп/ 359/330/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2019 м.Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області скаргу у кримінальному провадженні № 0000068 від 04.03.2019, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

в с т а н о в и в:

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 подав скаргу відповідно до ст.303 КПК України, в обґрунтування якої зазначив, що 04 березня 2019 слідчим ОСОБА_7 внесено відомості до ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000068, в яких серед іншого вказано про призначення в даному кримінальному провадженні групи процесуальних прокурорів у складі - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 .
Однак, таке внесення відомостей із порушення вимог Положення про порядок ведення ЄРДР абз. 3 п. 1, гл. 3 Розділу 1 та ст. 110 КПК України, так як в матеріалах кримінального провадження № 0068, які були надані стороні захисту для ознайомлення під час виконання вимог ст. КПК України, постанови про призначення прокурора ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000068, як процесуального прокурора в даному кримінальному провадженні не надавалося, незважаючи на те, що відомість про нібито наявність такої міститься в описі до наданого при ознайомленні томі та реєстрі матеріалів.
Таким чином внесення вищевказаних відомостей про процесуальних прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 відбулося без відповідного процесуального рішення, як того вимагається ст. 37 КПК України.
Таке твердження також підтверджується і тими обставинами, що згідно реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000068, а саме II розділу, навпроти постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні відсутня повна дата прийняття такого рішення, а в самому обвинувальному акті вказано іншу групу процесуальних прокурорів, які нібито здійснювали досудове розслідування - прокурори ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 .
Таким чином, всупереч вимогам ст. 37 КПК України прокурор ОСОБА_3 самочинно здійснював процесуальне керівництво як прокурор по кримінальному провадженню № 0068, оскільки його повноваження по даному кримінальному провадженню не було визначено його керівником.
В супереч вимогам кримінального процесуального законодавства стороні захисту при виконанні вимог ст. 290 КПК України органом досудового розслідування було надано тільки копії матеріалів досудового розслідування (окрім деяких прийнятих під час досудового розслідування процесуальних рішень) та ще й без жодного вказання на джерело їх походження, що позбавляє можливості сторони захисту на здійснення належної оцінки підстав для обвинувачення ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині та вказує на порушення права на захист.
За відсутності в матеріалах кримінального провадження постанови про призначення прокурора в конкретному кримінальному провадженні обвинувальний акт, щодо особи, який погоджений або ж складений прокурором, у якого були відсутні такі повноваження, не відповідають вимогам КПК України та Конституцією України та не може прийматися судом як допустимий доказ в обвинуваченні особи у скоєнні кримінального правопорушення.
Проте, ні з обвинувального акту, ні з постанови про виділення матеріалів кримінальною провадження, ні з витягів з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000471 та № 0000068 не вбачається за можливе встановити чи дійсно матеріли кримінального провадження № 0000471 були виділені в кримінальне провадження № 0000068 та які саме матеріали підлягали виділенню та в якій формі.
Більше того, у витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000068, що відомості в ЄРДР було внесено на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, а не на підставі матеріалів кримінального провадження № 0000471.
До того ж, не дає можливості стороні захисту говорити про правомірність виділення матеріалів досудового розслідування в інше кримінальне провадження і факт того, що у обох витягах ЄРДР про які йде мова вище не вказано особи підозрюваного у даних кримінальних правопорушеннях і це при тому, що повідомлення про підозрою у вчиненні злочину було вручено ОСОБА_6 ще 25.02.2019, а самі витяги сформовано в лютому 2019 та 04.03.2019.
Дані обставини вказують на відсутність взаємозв`язку між кримінальними провадженнями №0000471 від 06.10.2015 та № 0000068 від 04.03.2019, що дає підстави стверджувати про недопустимість використання в кримінальному провадженні № 0000068, що наразі знаходиться на розгляді в суді, матеріалів кримінального провадження № 0000471 з яким сторона захисту взагалі не ознайомлювалася.
25 лютого 2019 слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 було повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України у рамках кримінального провадження № 0000471.
Разом з тим, вважає, що вказане повідомлення про підозру ніяким чином не стосується кримінального провадження № 0000068 від 04.03.2019, яке знаходиться на розгляді в Бориспільському міськрайонному суді Київської області та не може бути належним доказом вчення такого повідомлення, зважаючи на наступне. Відсутні будь-які відомості про те, що вказане повідомлення про підозру виділяється з в кримінального провадження № 0000471 в кримінальне провадження №0000068. В реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000068 наявні записи про два повідомлення про підозру ОСОБА_6 , зокрема від 25.02.2019 та 06.03.2019 і це при тому, що ОСОБА_6 повідомлення про підозру від 06.03.2019 ніколи не вручалося. До того ж, звертає увагу суду, що ОСОБА_6 не міг уникати вручення, оскільки саме 06.03.2019 йому було вручено обвинувальний акт та було ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0000068.
Повідомлення про підозру від 25.02.2019 було вручено ОСОБА_6 слідчим ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000471, при цьому в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні будь-які відомості, які б підтверджували повноваження слідчого ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000471, що ставить під сумнів вірність таких його дій, а відтак і процесуальна дія - повідомлення про підозру, є сумнівною з точки зору кримінального процесуального законодавства України.
Зважаючи на вищевказані обставини, вважаю, що ОСОБА_6 не повідомлений про підозру в рамках кримінального провадження № 0000068, а відтак ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного в розумінні ст. 42 КПК України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали дану скаргу.
Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні вказаної скарги з тих підстав, що вона не обґрунтована та не відповідає дійсності, про що свідчать подані ним докази.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали обвинувального акту з додатками та подані прокурором докази, прийшов до переконання, що на день розгляду даної скарги в її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.
Сторона захисту скористалася своїм правом оскаржити дії слідчого і прокурора на стадії підготовчого судового засідання, відповідно до ст.ст.314-316 КПК України.
Дане кримінальне провадження надійшло до суду з № 0000068 від 04.03.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
До скарги захисником подано копію постанови про виділення з кримінального провадження № 0000471 від 07.10.2015 матеріалів досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
Крім того, також подано копію постанови про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000068 від 04.03.2019, де серед інших в групу прокурорів входить ОСОБА_3 , тому твердження сторони захисту про те, що вказаний прокурор не мав права здійснювати слідчі дії безпідставне. У зв`язку з тим, що стороною захисту не ставилося питання про витребування руху слідчих дій в ЄРДР по даному кримінальному провадженню, суд не вбачає підстав вважати, що дані процесуальні документи, на які вказує захисник, не були внесені до ЄРДР.
Відповідно до Реєстру обвинувального акту, ОСОБА_6 було повідомлено про підозру 25.02.2019 та 06.03.2019. Відповідно до Протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 06.03.2019, в порядковому номері 26 зазначено - повідомлення про підозру ОСОБА_6 та роз`яснення прав з 227 по 237 арк. За відсутності матеріалів кримінального провадження на стадії підготовчого судового засідання, суддя не має можливості з`ясувати скільки було повідомлень про підозру ОСОБА_6 та від якої дати.
Таким чином з поданих додатків до скарги та процесуальних документів поданих прокурором, суддя не вбачає підстав для задоволення скарги на даний час. Проте слід роз`яснити захиснику та обвинуваченому, що вразі виявлення порушення прав та законних інтересів обвинуваченого ОСОБА_6 після дослідження всіх доказів в даному кримінальному провадженні, суддя надасть оцінку даним обставинам в нарадчій кімнаті під-час ухвалення рішення.
Керуючись ст.ст. 303-306, 314-316 КПК України, суд,
у х в а л и в:

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 про визнання дій слідчого в ОВС СВ прокуратури Київської області ОСОБА_7 та прокурора відділ процесуального керівництва управління процесуального керівництва кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_3 протиправними- відмовити.
Повний текст ухвали буде проголошено 28.08.2019 о 15:00 год.
Ухвала суду не підлягає апеляційному оскарженню.

Головуючий суддя ОСОБА_1