Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/647/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2019 року м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого-адвоката ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 серпня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007899 від 16 вересня 2018 року, яким:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гарманівка, Компаніївського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, учня спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 14, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Ухвалено про стягнення з неповнолітнього ОСОБА_10 на користь неповнолітнього ОСОБА_11 - 1500,00 грн. в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди та 7000,00 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Визначено, що у разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_10 грошових коштів, вказана сума підлягає стягненню із законного представника ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 , просить змінити вирок суду першої інстанції в частині зменшення грошового відшкодування моральної шкоди та витрат на правничу допомогу, вказуючи на його незаконність та необґрунтованість.

В обґрунтування своїх вимог адвокат зазначає про те, що в результаті спричинення тілесних ушкоджень, неповнолітній ОСОБА_11 пережив фізичний біль та емоційні переживання, що негативно вплинуло на його звичайний спосіб життя, а тому вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 про відшкодування завданої йому моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн. слід задовольнити повністю.

Крім того, представник потерпілого вказує про те, що в якості підтвердження витрат понесених ОСОБА_11 на правову допомогу, суду була представлена квитанція про сплату ним фіксованої суми послуг адвоката.

Вважає, що оскільки надання інших доказів обсягу наданих адвокатських послуг та виконаних робіт, нині діючим КПК не передбачено, то вирок суду в цій частині не відповідає вимогам КПК, є незаконним та необгрунованим.

Згідно з вироком, ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження при слідуючих обставинах.
Так, 15 вересня 2018 року близько 19:45 год., неповнолітній ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи поблизу «Дитячої міської поліклініки №1», що розташована за адресою м. Кропивницький, вул. Шевченка 36, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи та бажаючи настання протиправних наслідків, наніс неповнолітньому ОСОБА_11 два удари кулаками в обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у виді садна губи, які згідно висновку судово-медичної експертизи №32 від 21.01.2019 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
У запереченнях, захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін, вказуючи на те, що суд за відсутності договору про надання правової допомоги, розрахунку витрат, а також даних про обсяг наданих послуг і виконаних робіт, правильно та цілком обґрунтовано відмовив потерпілому ОСОБА_11 у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування витрат на правову допомогу.

Заслухавши доповідача, з`ясувавши обставини справи, в межах доводів апеляційної скарги, в дебатах представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, думку прокурора, неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , його законного представника ОСОБА_9 , а також захисника-адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Кваліфікація дій ОСОБА_10 за ч.1 ст.125 КК України, правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_10 в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень та в частині призначеного обвинуваченому покарання, адвокатом ОСОБА_7 не оспорюється, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, підстави для перегляду вироку, в цій частині - відсутні.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що під час судового розгляду не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку ( ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_7 про незаконність та необґрунтованість вироку в частині вирішення цивільного позову, то колегія суддів відмічає наступне.
Так, відповідно до ч. 2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно з ч. 5, ч. 7 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства; особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
При цьому слід зазначити, що у випадку вирішення питання щодо процесуальних витрат суд має чітко дотримуватись вимог глави 8 КПК, яка регламентує поняття процесуальних витрат у кримінальному процесі, їх види та порядок відшкодування.
Положеннями ч. 1 ст. 124 КПК установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
До таких витрат відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 цього Кодексу належать витрати на правову допомогу.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
У пункті 7 ч. 1 ст. 368 КПК зазначено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.
Тобто при вирішенні цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер правовідносин, що склалися між учасниками, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.
Згідно обвинувального акту та реєстру матеріалів, потерпілим у даному кримінальному провадженні, є неповнолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його законним представником є ОСОБА_12 .

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що на стадії підготовчого провадження, законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 - ОСОБА_12 пред`явив до законного представника неповнолітнього ОСОБА_10 - ОСОБА_9 цивільний позов про стягнення на користь ОСОБА_11 -1500,00 грн. в якості відшкодування завданої матеріальної та 15000,00 грн. моральної шкоди, а також 15000,00 грн. на відшкодування витрат, понесених на правову допомогу.
При цьому, до позовної заяви ОСОБА_12 долучені: квитанція про надання стоматологічних послуг на суму 1500,00 грн., квитанція до прибуткого касового ордера № 15 від 05.02.2019 року про отримання адвокатом ОСОБА_7 від ОСОБА_11 -15000,00 грн. за послуги, довідка від 25 жовтня 2018 року про те, що ОСОБА_11 звертався за медичною допомогою 22.10.2018 року та копія довідки про інвалідність законного представника ОСОБА_12 .
Однак, дата укладення договору та його номер в ордері адвоката ОСОБА_7 не вказані, а оригінал договору або його завірена копія, до позовної заяви не долучені (т.2 а.п.33-38).
Крім ордеру серії КР № 73103 від 05.02.2019 року (т.2 а.с.32), договору про надання правової допомоги, матеріали даного кримінального провадження не містять, не представлено такого договору про надання послуг, адвокатом ОСОБА_7 і під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції.
Як пояснив адвокат ОСОБА_7 , під час перегляду справи, він приймав участь як представник потерпілого ОСОБА_11 на досудовому слідстві та під час розгляду справи судом першої інстанції.
Вважає, що крім квитанції про оплату послуг адвоката, він не зобов`язаний робити та надавати будь-які розрахунки.
Стверджує, що обсяг наданих послуг та виконаних робіт, повністю підтверджується матеріалами кримінальної справи, які суд при бажанні, міг би дослідити.
Разом з цим, колегія суддів акцентує, що правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що з одного боку процесуально підтверджують надання правових послуг представником, а з іншого боку свідчать про сплату вартості зазначеної правової допомоги.
Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 464/5823/17 (провадження № 51-3506км19) правовою підставою для відшкодування витрат на правову допомогу є договір, який адвокатом ОСОБА_7 не представлено.
Також, відповідно до Постанови Верховного Суду України від 17 жовтня 2018 року № 301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін..), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів, з урахуванням правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 464/5823/17 (провадження № 51-3506км19) погоджується з висновком місцевого суду про відсутність правових підстав для стягнення з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 або його законного представника на користь потерпілого ОСОБА_11 процесуальні витрати на правову допомогу, оскільки адвокатом ОСОБА_7 не представлено договір про надання правової допомоги, а також немає конкретних даних про обсяг наданих юридичних послуг та їх вартість.
Крім того, колегія суддів вважає, що стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 , на користь потерпілого ОСОБА_11 на відшкодування завданої йому моральної шкоди в розмірі 7000,00 грн. є достатнім, співмірним та виваженим, оскільки як правильно встановив суд, обвинувачений ОСОБА_10 ніде не працює, не має самостійного заробітку та доходу, проживає в неповній сім`ї та навчається у школі.
Вирок суду в цій частині достатньо обгрунтований та вмотивований, а тому доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 про те, що при визначенні розміру завданої його довірителю моральної шкоди, судом у повній мірі не враховано ступінь тяжкості психічних страждань та емоційних переживань, колегія суддів вважає неприйнятними і такими, що спростовуються змістом оскаржуваного вироку.
Також вважає безпідставними доводи апеляційної скарги адвоката щодо правової невизначеності у резолютивній частині вироку, з кого саме повинно відбуватись стягнення завданої шкоди, з неповнолітнього обвинуваченого або його законного представника, оскільки ці питання чітко врегульовані ст. 1179 ЦК України і додаткової конкретизації не потребують.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 та зміни законного та обґрунтованого вироку суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 серпня 2019 року кримінальному провадженні № 0007899 від 16 вересня 2018 року стосовно неповнолітнього ОСОБА_10 за ч.1 ст. 125 КК України - без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4