Справа № 461/1469/13-к
Провадження № 1-в/461/27/19
УХВАЛА

15.05.2019 року. м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

заінтересованої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву ОСОБА_3 про стягнення процесуальних витрат, -

В С Т А Н О В И В:

заявник ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про стягнення із ОСОБА_4 процесуальних витрат, понесених при розгляді кримінального провадження. В обґрунтування заяви покликається на те, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15.04.2015 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за спливом строків давності. ОСОБА_3 у кримінальному провадженні перебувала в процесуальному статусі потерпілої. Її цивільний позов, поданий в межах кримінального провадження, залишено без розгляду.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19.05.2015 року у справі за її цивільним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, відмовлено у відкритті провадження в частині стягнення процесуальних витрат, понесених нею у кримінальному провадженні з посиланням на вирішення питань стягнення процесуальних витрат в порядку гл.8 КПК України.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.03.2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про стягнення процесуальних витрат із ОСОБА_4 , понесених при розгляді кримінального провадження відмовлено за безпідставністю.

При оскарженні рішень судів нижчих інстанцій щодо предметної підсудності справи 08.11.2016 року суд касаційної інстанції знову прийшов до висновку, що справа може розглядатися в порядку цивільного судочинства.Такі висновки суду дали ОСОБА_3 можливість знову звернутися до суду першої інстанції про повернення процесуальних витрат згідно ЦПК. Проте суд першої та апеляційної інстанції відмовили у відкритті провадження з підстав, що такі вимоги підлягають розгляду за правилами КПК.Просить суд стягнути із ОСОБА_4 процесуальні витрати в розмірі 115 000 грн.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги заяви підтримала повністю, дала пояснення аналогічні викладеним у фабулі заяви та просить стягнути такі витрати виключно з ОСОБА_4

ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила. Вважає, що кримінальне провадження відносно неї закрите, ОСОБА_3 не надано суду належних доказів понесених нею витрат, відтак просить у задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши інші матеріали заяви ОСОБА_3 , суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_3 слід відмовити.

Згідно з положеннями ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із: витрат на правову допомогу, витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15.04.2015 року, ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України закрито. Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування збитків залишено без розгляду.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.03.2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про стягнення процесуальних витрат із ОСОБА_4 , понесених при розгляді кримінального провадження відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02.06.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 04.03.2016 року - без змін.
Відповідно до ч.2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, який надає допомогу за договором, несе потерпілий.
Ст. 122 КПК України передбачає, що потерпілим оплачується проїзд, наймання житла та добові /у разі переїзду до іншого населеного пункту/, а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять.
Згідно ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, Верховний Суд України, не приймаючи рішення про новий судовий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл процесуальних витрат.
Відповідно до ст. 126. КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Сторони кримінального провадження, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі мають право оскаржити судове рішення щодо процесуальних витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.
Враховуючи наведене, а також те, що судом вже прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 , та залишено без змін судом апеляційної інстанції, суд прийшов до висновку що у задоволенні заяви ОСОБА_3 про стягнення процесуальних витрат з ОСОБА_4 , особи, звільненої ухвалою суду від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, слід відмовити, оскільки питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у підсумковому рішенні (викладеному у формі вироку), яким відповідно завершується провадження на стадії судового розгляду (п.13 ч.1 ст.368 КПК України, п.1 ч.4 ст.374 КПК України), а покладення судових витрат на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності у справах публічного обвинувачення, кримінальним процесуальним законом (ст.124 КПК України) не передбачено.

Керуючись ст.ст. 118, 120-122, 124-126 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви ОСОБА_3 про стягнення процесуальних витрат із ОСОБА_4 , понесених при розгляді кримінального провадження відмовити за безпідставністю.

Повний текст ухвали проголошено 20.05.2019 року о 16.00 год.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 7 днів з моменту її оголошення.

.
. Суддя ОСОБА_1