Справа №-613/1291/19 Провадження №-1-кп/613/219/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня 2019 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові кримінальне провадження №0000477 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мерефа Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, з базовою загально-середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 12 січня 2004 року Харківським районними судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 18 грудня 2006 року Харківським районними судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.296, ч.1 ст.162 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 23 листопада 2011 року Харківським районними судом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 25 квітня 2014 року Харківським районними судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 31 березня 2015 року Харківським районними судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 19 листопада 2015 року Харківським районними судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі,

за ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимий в тому числі за скоєння умисних корисливих злочинів проти власності, останнього разу вироком Харківського районного суду, Харківської області від 19.11.2015 року за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, після звільнення із місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення та перевиховання не встав та знову скоїв кримінальне правопорушення злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 , діючи повторно, в один із днів наприкінці травня 2019 року, близько 10.00 години, маючи та реалізуючи свій прямий умисел на таємне заволодіння чужим майном, поєднане з проникнення у житло, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, впевнившись, що його злочинні дії ніким помічені не будуть, через демонтовану віконну раму незаконно проник до приміщення літньої кухні домоволодіння за АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав з приміщення кухні газову балонну плиту марки «Gefest ПГ 700-03», білого кольору, б/в, вартістю 506 грн. 52 коп., пляшку горілки «Zubrowka Bison grass 1л», запаковану, вартістю 177 грн. 91 коп., з приміщення кладової в літній кухні мереживний подовжувач марки «Power Plant JY-3021/30» в бухті, довжиною 30 м., б/в, вартістю 385 грн. 56 коп., всього загальною вартістю 1069 грн. 99 коп., що належать ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_5 , з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, пояснив, що наприкінці травня цього року він знаходячись в с.Леськівка Богодухівського району через вікно проник до приміщення літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки викрав майно. Подовжувач здав на пункт прийому металобрухту, отримані кошти витратив на власні потреби. Газову плиту залишив собі та в подальшому повернув її на вимогу працівників поліції. Підтвердив, що події відбувалися саме так, як вказано в обвинувальному акті. Погодився із найменуванням, кількістю та вартістю викраденого ним майна.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням слухати справу без його участі. Зазначив, що не заперечує проти розгляду справи у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, уточнив, що наслідки розгляду справи згідно даної статті йому відомі та зрозумілі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Стосовно міри покарання покладається на думку суду.

Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, оскільки вони ніким не оспорюються, обвинуваченим ОСОБА_5 повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у інше приміщення і кваліфікує його дії за ст.185 ч.3 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який є тяжким, характеристику його особистості, яка полягає в тому, що він раніше неодноразово судимий, новий злочин вчинив менш ніж через рік після звільнення з місць позбавлення волі, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, завдану матеріальну шкоду відшкодовано частково.
Обставинами, які пом`якшують покарання для підсудного, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання для підсудного, суд визнає рецидив злочину.
На підставі викладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, а також враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.
При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".
Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину та являлись передумовою для застосування ст.ст. 69, 75 КК України , судом не встановлено.
Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.
Обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 177, 178 КПК України, підлягає залишенню без змін, до набрання вироком законної сили.
Обговорюючи питання про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на проведення експертизи, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати в сумі 1884 гривні 12 копійок.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередню - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 27 вересня 2019 року.

Речові докази по справі:
- плиту газову балонну марки «Gefest ПГ 700-03», білого кольору, яка знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 залишити власнику;

- компакт-диск DVD- R «HP 4,7 GВ, сірого кольору - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 , в доход держави, судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) гривні 12 (дванадцять) копійок.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той самий строк з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя