Справа №:755/5871/19
Провадження №: 1-кс/755/6093/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на повідомлення слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві про підозру, у межах кримінального провадження №0002839 від 08.04.2019 року, -
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з вищевказаною скаргою, в якій посилається на те, що слідчим пред`явлена ОСОБА_3 підозра за ч.4 ст.296 КК України у кримінальному провадженні №0002839 від 08.04.2019 року, від 09.04.2019 року не ґрунтується на нормах процесуального законодавства, є необґрунтованою, неумотивованою та не підтверджена належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим просить слідчого суддю скасувати повідомлення про підозру.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 скаргу підтримали, просили її задовольнити, прокурор проти задоволення скарги заперечував, оскільки вважає, що повідомлення про підозру є обґрунтованим та відповідає вимогам КПК України.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.
Пунктом 10 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань Дніпровське управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002839 від 08.04.2019 року,
09.04.2019 року ОСОБА_3 у рамках указаного кримінального провадження, ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч.1 ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
За змістом ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України, для вручення повідомлень. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Як вбачається із матеріалів скарги, Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002839, внесеного до ЄРДР 08.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини», «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи пред`явлення обвинувачення.
Із огляду на вищезазначене, підозра є певним етапом обвинувачення, оскільки під час підозри висувається припущення про можливе скоєння особою кримінального правопорушення, а відтак має відповідати загальним вимогам, які характеризують зміст обвинувачення, зокрема і вимозі дотримання порядку здійснення повідомлення про підозру. Враховуючи, що підозра є припущенням про вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, то існування підозри нерозривно пов`язане із наявністю підозрюваного.
Згідно ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є 1) особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, 2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та 3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Таким чином, аналіз змісту ч.1 ст.42 КПК України дозволяє зробити висновок, що підозра (кримінальне переслідування у формі підозри) починається з моменту, коли особі повідомлено про підозру або ця особа затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
У той же час статтею 276 КПК України передбачено вимогу обов`язкового здійснення повідомлення про підозру у випадках затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення, а також у випадку обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів.
Таким чином, передумовою наявності обґрунтованості підозри та підстав для застосування запобіжного заходу є здійснення відповідного письмового повідомлення особі про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, яке має бути здійснено належною уповноваженою особою у порядку, передбаченому законом.
Слідчим суддею встановлено, що повідомлення про підозру складено уповноваженою особою 09.04.2019 року, у цей же день вручено під особистий підпис ОСОБА_3 , роз`яснені права та здійснено усний переклад. Указане повідомлення відповідає вимогам ст.277 КПК України.
У даному випадку в повідомленні про підозру ОСОБА_3 від 09.04.2019 року, належним чином вказано зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, оскаржуване повідомлення про підозру викладене згідно ст.277 КПК України.
Крім того, під час вручення ОСОБА_3 повідомлення про підозру, останньому роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.ст. 28-29, 55-56, 59, 62-63 Конституції України, ст. 10 Положення про порядок короткочасного затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, ст. 9-10 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» та ст. 42 КПК України, а також вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного. Під час вручення повідомлення про підозру ОСОБА_3 ніяких заперечень та зауважень не виникало.
Таким чином, як матеріалами скарги так і у судовому засіданні підозрюваним та його захисником не доведено, що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим.
Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Повідомлення про підозру та порядок здійснення такого регламентуються ст.ст. 42, 276-278, 480-481 КПК України, поняття повідомлення у кримінальному процесі - ст.ст.111, 135 КПК України.
Виходячи із зазначеного вище, слідчий, прокурор зобов`язані здійснювати повідомлення про підозру належним чином в порядку ст.278 КПК України.
Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Статтею 9 КПК України закріплений обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.
Положення ч.2 ст.8 КПК зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі Суд), який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), що стала частиною національного законодавства.
Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.
Стаття 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
У відповідності до вимог ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Крім того, не можуть бути підставою для скасування підозри твердження підозрюваного та його захисника про недопустимість доказів, а саме: протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, показів потерпілого та речового доказу, відео з місця події, оскільки на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні кримінального провадження до суду.
Враховуючи викладене слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає до задоволення, оскільки оскаржуване повідомлення про підозру підписане та вручене уповноваженою особою, відповідно до ст.ст. 277, 278 КПК України, є законним, вмотивованим та відповідає вимогам ст.277 КПК України, у зв`язку з чим скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 8, 9, 10, 17, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на повідомлення слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві про підозру, у межах кримінального провадження №0002839 від 08.04.2019 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: