печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

заявника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000030 від 15.03.2019 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:
22.03.2019 слідчий територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000030 від 15.03.2019 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Клопотання обґрунтовує тим, що територіальним управлінням Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000030 від 15.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, під час проведення досудового розслідування встановлено, що виконуючий обов`язки директора ДП «Київдіпротранс» ОСОБА_7 з 22.06.2018 постійно обіймає посаду в державному підприємстві, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій та адміністративно-господарських функцій, а тому згідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

Однак, у порушення вищезазначених норм законодавства, ОСОБА_7 , будучи службовою особою виконуючим обов`язки директора ДП «Київдіпротранс», вирішив вчинити тяжкий злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Так, у вересні 2018 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, представник за довіреністю ТОВ «ЮЮЕЙ» ОСОБА_10 , прибув до ДП «Київдіпротранс» за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 15, з метою обговорення можливості оренди приміщення вказаного ДП для здійснення господарської діяльності. Тоді ж, під час розмови ОСОБА_10 з виконуючим обов`язки директора ДП «Київдіпротранс» ОСОБА_7 , останній повідомив, що у будівлі ДП «Київдіпротранс» наявне вільне приміщення № 509, площею 67,3 м.кв., яке може бути передане в оренду за умови укладення трьохстороннього договору з Фондом державного майна України (далі - ФДМУ) та ДП «Київдіпротранс».

В подальшому, у листопаді 2018 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, після подання ОСОБА_10 до ФДМУ відповідної заяви та всіх необхідних документів для укладення договору оренди приміщення з ДП «Київдіпротранс», ОСОБА_7 повідомив останньому, що погодження та підписання договору з ФДМУ та ДП «Київдіпротранс» можна чекати досить довго, а тому ТОВ «ЮЮЕЙ» для здійснення господарської діяльності вже може займати та використовувати приміщення № 509 у будівлі ДП «Київдіпротранс» за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 15.

У грудні 2018 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у приміщенні ДП «Київдіпротранс» виконуючий обов`язки директора ДП «Київдіпротранс» ОСОБА_7 в ході розмови повідомив ОСОБА_10 , що ТОВ «ЮЮЕЙ» може використовувати приміщення ДП «Київдіпротранс» за орендну плату, яка становитиме 5000-7000 гривень в місяць, які ТОВ «ЮЮЕЙ» перерахує на рахунок ДП «Київдіпротранс» після погодження та підписання договору з ФДМУ та ДП «Київдіпротранс».

Таким чином, на підставі усної домовленості між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , ТОВ «ЮЮЕЙ» з листопада 2018 року здійснювало свою господарську діяльність у приміщенні № 509, яке знаходиться в будівлі ДП «Київдіпротранс» за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 15.

Однак, наприкінці лютого 2019 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 забрав ключі, які знаходились у охоронців ДП «Київдіпротранс» за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 15, надав вказівку останнім зачинити двері від приміщення, яке використовувалось ТОВ «ЮЮЕЙ», та не впускати працівників товариства до вказаного приміщення, у якому залишилось майно ТОВ «ЮЮЕЙ», чим заблокував господарську діяльність вказаного товариства та створив передумови для вимагання та одержання неправомірної вигоди.

Того ж дня, ОСОБА_10 з метою встановлення причин блокування господарської діяльності ТОВ «ЮЮЕЙ» звернувся до ОСОБА_7 , який, реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, перебуваючи у своєму службовому кабінеті у будівлі ДП «Київдіпротранс» за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 15, повідомив ОСОБА_10 , що розблокування та подальше користування приміщенням ДП «Київдіпротранс» працівниками ТОВ «ЮЮЕЙ» можливе лише після сплати йому, ОСОБА_7 , грошових коштів у сумі 75 000 гривень, повідомивши при цьому, що вказані грошові кошти ОСОБА_10 повинен перерахувати на банківську картку НОМЕР_1 , яка належить бухгалтеру ДП «Київдіпротранс» ОСОБА_11

15.03.2019, ОСОБА_10 , розуміючи незаконність дій ОСОБА_7 , звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів та у подальшому, діяв з метою викриття злочинних дій останнього та під контролем правоохоронних органів.

20.03.2019 у період часу з 12 год. 33 хв. до 12 год. 46 хв., перебуваючи у відділенні АТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Київ, вул. Білоруська,буд. 10/18, ОСОБА_10 , діючи на виконання протиправної вимоги ОСОБА_7 , через банківський термінал здійснив поповнення банківської картки НОМЕР_1 на загальну суму 50 000 гривень, в якості надання частини раніше обумовленої ОСОБА_7 неправомірної вигоди за розблокування приміщення ДП «Київдіпротранс», яке використовувалось ТОВ «ЮЮЕЙ», та не створення перешкод у подальшій господарській діяльності.

21.03.2019 близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_10 прибув до приміщення ДП «Київдіпротранс» за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 15, де в коридорі другого поверху ОСОБА_7 в ході розмови підтвердив одержання ним неправомірної вигоди в розмірі 50 000 гривень та надав вказівку ОСОБА_10 перерахувати ще 25 000 гривень, як єдину умову розблокування приміщення № 509, яке використовується ТОВ «ЮЮЕЙ» та повернення ключів.

Того ж дня, у період часу з 11 год. 55 хв. до 12 год. 00 хв., перебуваючи у відділенні АТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 22, ОСОБА_10 , діючи на виконання протиправної вимоги ОСОБА_7 , через банківський термінал здійснив поповнення банківської картки НОМЕР_1 на загальну суму 25 000 гривень, в якості надання другої частини раніше обумовленої ОСОБА_7 неправомірної вигоди за розблокування приміщення ДП «Київдіпротранс», яке використовувалось ТОВ «ЮЮЕЙ», та не створення перешкод у подальшій господарській діяльності.

Того ж дня, ОСОБА_10 , виконавши у повному обсязі протиправну вимогу ОСОБА_7 щодо надання неправомірної вигоди у сумі 75 000 гривень шляхом перерахування вказаних грошових коштів на банківську картку НОМЕР_1 , прибув до приміщення ДП «Київдіпротранс» за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 15, та звернувся до ОСОБА_7 , який підтвердив одержання ним вказаних грошових коштів, а також вказав, що ОСОБА_10 може отримати ключі від приміщення № 509, яке знаходиться в будівлі ДП «Київдіпротранс» за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 15.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою дій в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, з використанням службового становища, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також вказує на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, а тому перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 матиме змогу переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у тому числі за кордоном.

При цьому, вік підозрюваного ОСОБА_7 , його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я дозволяють останньому переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що унеможливить проведення з ним судового розгляду.

Вищевказане безумовно свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурори в судовому засіданні доводи клопотання підтримали, просили задовольнити, зазначили, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, вказавши, що у слідства відсутні будь-які підстави вважати, що наявні ризики, які вказані у ст. 177 КПК України. Окрім цього, зазначали, що Державне бюро розслідувань не може здійснювати досудове розслідування, так як дане провадження не підсудне даному органу, а саме лише посилання органу на те, що свідок у кримінальному провадженні вказав, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки зі Службою безпеки України, не є підставою для того, що досудове розслідування має здійснюватись Державним бюро розслідувань. Також зазначили, що підозра є необґрунтованою, ризики нічим не підтвердженні, предмета неправомірної вигоди немає, обшук та вилучення коштів здійснювалось незаконно.

Окрім цього, судовому засіданні Народний депутат України ОСОБА_8 подав заяву про взяття підозрюваного на поруки.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

21.03.2019 ОСОБА_7 у порядку, передбаченому положеннями ст. 208 КПК України, затриманий співробітниками правоохоронних органів.

Цього ж дня, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 протоколами огляду та вручення грошових коштів, квитанціями про перерахування грошових коштів на картку НОМЕР_1 , тримачем якої є ОСОБА_11 , протоколами обшуку приміщень службових кабінетів посадових осіб ДП «Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва «Київдіпротранс» від 21.03.2019, в ході яких виявлено та вилучено неправомірну вигоду у сумі 24550 грн., протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_7 матеріалами виконаних доручень УЗЕ в Київській області ДЗЕ НП України, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, інкримінованому йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, так як на думку слідчого судді він є занадто суворий та не відповідає ступеню ризиків у кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Зокрема, при розгляді клопотання встановлено, що вищенаведені у клопотанні слідчого ризики не містять переконливого обґрунтування, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є винятковим, зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Фактично ці ризики, за переконанням слідчого судді, мають мінімізований ступінь їх здійснення, а слідчий у клопотанні та прокурори в судовому засіданні не довели обставин, які свідчать про недостатність застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаним ризикам.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Оскільки в матеріалах провадження відсутні достатні дані стосовно можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, перешкоджання ходу досудового розслідування та здійснення тиску на свідків, не знайшли свого підтвердження, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у зазначеному кримінальному правопорушенні, дані про особу підозрюваного, в тому числі і те, що він має постійне місце проживання, перебуває в шлюбі, має малолітню доньку, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, суд приходить до висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Саме домашній арешт в певний період доби, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо заяви Народного депутата України ОСОБА_8 про взяття підозрюваного на поруки, як запобіжний захід, слідчий суддя вважає, що такий захід не забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому не підлягає задоволеннню.

Таким чином, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, строком до 19.05.2019, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0000658.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000030 від 15.03.2019 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Заяву Народного депутата ОСОБА_8 про взяття підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на особисту поруку залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000030, а саме до 19.05.2019 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1