Справа180/751/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2019 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 9.01.2019 року за № 0000019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого 28.04.2009 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2018 року приблизно о 16 годині 07 хв. ОСОБА_3 знаходячись на території дільниці з ліквідації Центральної збагачувальної фабрики, належної АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, незаконно заволодів 2 рейками Р11 загальною довжиною 3 метри вагою 35,4 кг. вартістю 213 грн. 50 коп., металевим кругом d22 мм. в кількості 2 шт. загальною довжиною 4 м. вагою 11,932 кг. вартістю 71 грн. 90 коп., кареткою для підвіски тельфера вагою 20 кг. вартістю 120 грн. 60 коп., повантаживши на власний велосипед, на якому прибув до вищевказаного місця, покинув місце вчинення злочину, завдавши АТ «Марганецький ГЗК» матеріальні збитки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину за ч.2 ст.185 КК України визнав в повному обсязі. Вказавши, що наприкінці грудня 2018 року прийшов на територію ЦОФ з метою накопати металобрухту, зазначене в обвинувальному акті майно, погрузив на велосипед та котив на пункт приймання металобрухту. Неподалік був затриманий працівниками охорони підприємства. У вчиненому розкаюється. Просить суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, просив суд не досліджувати докази, зібрані по справі під час досудового розслідування справи і після роз`яснення положень ч.3 ст.349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого:

у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжують покарання.

ОСОБА_3 скоїв злочин середньої тяжкості, має непогашену та зняту судимість, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, психіатра, не працює, характеризується посередньо за місцем проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання згідно ст.. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, відшкодування шкоди. Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 , 76 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, що вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, встановленим судом обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього, а також вимогам ст. 65 КК України.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі ст.126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, які були витрачені на проведення експертиз.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним та призначити йому покарання за ч. 2 ст.185 КК України у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання та призначити йому іспитовий строк на один рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: рельс Р-12 довжиною 3 м., круг діаметром 22 мм довжиною 4 метри, 2 ролики з електротельфера, який передано представнику потерпілого ОСОБА_6 залишити АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи № 37/12.1/84 від 3.04.2019 року в сумі 572 гривні.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку подано не було, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються прокурору, обвинуваченому, представнику потерпілого.

Суддя: ОСОБА_1