Справа № 472/651/19
Провадження №1-кп/472/109/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретарів
судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №2 в смт. Веселинове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151 від 25.04.2019 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_5 ,
обвинувачений - ОСОБА_4 ,
потерпілий - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 18 квітня 2019 року о 18:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин, які виникли раніше, під час сварки зі своїм батьком - ОСОБА_6 , діючи умисно та протиправно, з метою спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, цілеспрямовано наніс один удар рукою по обличчю ОСОБА_6 , спричинивши останньому легке тілесне ушкодження у вигляді крововиливу в скроневій ділянці зліва.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав та суду показав, що 18 квітня 2019 року приблизно о 18:00 годині він прийшов додому, де в нього з його батьком ОСОБА_6 виникла сварка, вказав, що батька він не бив, а лише штовхнув в плече, і що можливо від цього він впав та отримав тілесне ушкодження. Крім того, вказав, що його батько ОСОБА_6 та зять били його, а не він бив батька, а саме, пояснив, що після того, як він штовхнув батька - ОСОБА_6 , останній побіг та покликав зятя і вони разом прийшли та почали його бити.
Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 не визнав вину в інкримінованому йому злочині, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження за ч. 1 ст. 125 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
- Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що обвинувачений ОСОБА_4 18 квітня 2019 року о 18:00 годині прийшов додому в п`яному стані і почав з`ясовувати з ним відносини, тобто сваритися. В цей час додому прийшла його онучка ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) та була присутньою в момент, коли ОСОБА_4 бив його по голові, після цього він сховався під ліжко.
- Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка суду показала, що 18 квітня 2019 року вона перебувала у свого дідуся ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 та бачила, як під час сварки між обвинуваченим та потерпілим обвинувачений ОСОБА_4 наніс декілька ударів рукою в обличчя потерпілому ОСОБА_6 , внаслідок чого в нього були синці під очима і боліла голова.
- Даними рапорту старшого інспектора-чергового Веселинівського ВП ОСОБА_9 та протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.04.2019 року, відповідно до яких 18.04.2019 року біля 18:00 години в домоволодінні ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження своєму батькові ОСОБА_6
- Даними висновку експерта №140 від 26.04.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 було виявлено тілесне ушкодження у вигляді крововиливу в скроневій ділянці зліва. Крововилив виник від дії тупого предмета до звернення в лікарню, куди останній звернувся 25.04.2019 року. Згідно з наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, п. 2.3.5, крововилив відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Аналіз та оцінка приведених в своїй сукупності доказів приводить суд до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, доведена і суд вважає можливим дії обвинуваченого кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України - як умисне легке тілесне ушкодження, оскільки 18 квітня 2019 року о 18:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин, які виникли раніше, під час сварки зі своїм батьком - ОСОБА_6 , умисно наніс один удар рукою по обличчю ОСОБА_6 , спричинивши йому легке тілесне ушкодження у вигляді крововиливу в скроневій ділянці зліва.
При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.
Згідно зі ст. 12 КК України вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не працює.
Відповідно до досудової доповіді, складеної на обвинуваченого ОСОБА_4 , вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Враховуючи санкції статті, за якою обвинувачується ОСОБА_4 , Веселинівський районний сектор філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області рекомендує застосувати до ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт.
Відповідно до довідки-характеристики старости Токарівського старостинського округу від 25.04.2019 року № 791 ОСОБА_4 не працює, неодружений, веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, батько неодноразово звертався зі скаргами насильницького відношення від сина, також неодноразово надходили скарги від жителів села стосовно поведінки ОСОБА_4 , які передавались в районний відділ поліції.
На підставі наведеного, суд з урахуванням ступеня та характеру суспільної небезпечності вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, з врахуванням тієї обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості, не працює та не має доходу, в зв`язку з чим неможливо призначити покарання у виді штрафу, враховуючи матеріали досудової доповіді, вважає, що для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів необхідно призначити йому покарання у виді громадських робіт.
Також судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні речових доказів, процесуальних витрат не має, запобіжний захід не обирався, цивільний позов не заявлявся.
Суд вважає, що до набрання вироком законної сили підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не має, так як відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 125 КК України - у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, - не пізніше наступного дня після ухвалення судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1