Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6016/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника ДУ «ЧВК №62» - ОСОБА_4 ,
засудженого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково. Своє клопотання мотивує тим, що він вину у скоєному визнав, має зразкову поведінку та характеристику. Є інвалідом 3 групи, страждає на тяжку форму сахарного діабету.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив задовольнити. Суду пояснив, що він не працевлаштований на виробництві установи в зв`язку із захворюванням на цукровий діабет. В зв`язку із тим, що він не працює за станом здоров`я, заохочень немає. Переважна частина стягнень погашена.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 клопотання підтримав та просив задовольнити. Суду пояснив, що ОСОБА_5 хворіє на цукровий діабет, а тому не в змозі працювати. В зв`язку із тим, що засуджений не працює, заохочень він не отримував. ОСОБА_5 має п`ять стягнень, чотири з яких погашені у встановленому законом порядку. На його думку, засуджений усвідомив свою неправомірну поведінку, розкаявся, чим довів своє виправлення, а тому його можливо звільнити умовно-достроково на невідбутий строк.
Представник ДУ «ЧВК №62» ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. Суду пояснила, що засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення.

Прокурор Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений має п`ять стягнень, одне з яких не погашено та не знято у встановленому законом порядку. Заохочень немає, а тому не довів свого виправлення.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_5 , представника ДУ «ЧВК №62» ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , дослідивши матеріали особової справи, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_5 по даній справі засуджений 05.07.2018 Бородянським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч.ч. 1,2,3 ст. 70 КК України до 07 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання період з 06.04.2017 по 20.06.2017.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07.02.2019 вирок від 05.07.2018 змінено, скасовано покарання за ч. 1 ст. 317 КК України та виключено посилання на ст. 70 КК України. Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України до 06 років позбавлення волі з конфіскацією частини особистого майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання термін з 21.06.2017 по 07.02.2019. В решті частини вирок залишений без змін.

Початок строку: 06.04.2017.

Кінець строку: 05.06.2021.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване після фактично відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже із аналізу змісту вказаних положень вбачається, що умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності в їх сукупності підстав і умов. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Виправлення засудженого підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування всього строку покарання.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно-корисній праці, сумлінне виконання трудових обов`язків, відсутність прогулів, відмов від роботи тощо.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 на момент розгляду справи відбув більше 2/3 частини призначеного судом строку покарання.

Згідно матеріалів особової справи засудженого, характеристики, засуджений за час відбування покарання зарекомендував себе наступним чином.

Під час утримання в СІЗО м. Київ характеризувався негативно. Допускав злісні порушення режиму утримання, за що має 04 стягнення, які на даний час погашені у встановленому законом порядку. До праці не залучався. Заохочень не мав.

В Черкаській виправній колонії № 62 відбуває покарання з 16.03.2019. За час перебування в установі характеризується негативно. Допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що має одне стягнення.

На заходи виховного та профілактичного характеру реагує задовільно, однак не завжди робить для себе належні висновки.

На даний час засуджений не працевлаштований на виробництві установи. Заохочень немає.

Згідно довідки про стягнення та заохочення, за час відбування покарання засуджений має п`ять стягнень, одне з яких не знято та не погашено у встановленому законом порядку, заохочень немає. Стягнення (сувора догана) застосоване до засудженого за зберігання заборонених речей, яке є злісним порушенням режиму відбування покарання.

Стосовно твердження засудженого та його захисника про те, що останній не був працевлаштований в установі, оскільки хворіє на цукровий діабет, суд зазначає, що ані в матеріалах клопотання, ані в матеріалах особової справи відсутні професійні висновки про те, чи є у засудженого обмеження за станом здоров`я виконувати будь-яку роботу в установі відбування покарання.

Отже, суд вважає, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки останній за час відбування покарання не працював, заохочень немає, має стягнення, одне з яких не погашене.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що своєю поведінкою засуджений не довів своє виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ч.3 ст.154 КВК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотанні засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання ВІДМОВИТИ.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1