Справа № 199/329/19
ВИРОК
іменем України

03 червня 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000260 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2018, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, українця, проживаючого без реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, із середньою-технічною освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацездатних осіб на утриманні не має, раніше судимого, -

-21.06.2016 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 2 роки 6 місяців;

у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.309, ч.1 ст. 313 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.

Згідно обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000260 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2018 ОСОБА_3 , обвинувачується у тім, що він у невстановлений під час досудового розслідування час та місці придбав різні предмети, а саме: мірну піпетку номінальним об`ємом 5,0 мл. з наклеєним фрагменту паперу з написом 25, мірну піпетку номінальним об`ємом 10,0 мл. мірну піпетку номінальним об`ємом 5,0 мл. на якій закріплені виріб з гуми циліндричної форми чорного кольору, порожній медичний шприц без градуюванні шкали, порожній медичний шприц номінальною ємкістю 100,0 мл. ємкості з полімерного матеріалу червоного кольору закритий кришкою з полімерного матеріалу синього кольору, порожню скляну пробірку номінальною ємкістю 25 мл, закритою виробом з гуми чорного кольору, скляну пробірку ємкістю 100 мл. електронні ваги, тобто обладнання, яке використовується в процесі виготовлення психотропної речовини. Вказане обладнання ОСОБА_3 переніс за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, ОСОБА_3 , у невстановлений під час досудового розслідування час та місці закупив інгредієнти для виготовлення психотропних речовин, а саме суміш червоного фосфору, кристалічний йод та за допомогою вищевказаного обладнання та інгредієнтів організував процес виготовлення психотропної речовини. Вищевказане обладнання та інгредієнти ОСОБА_3 в подальшому в невстановлений під час досудового розслідування час зберігав за місцем свого тимчасового мешкання, за адресою АДРЕСА_2 .

24.11.2017 року в проміжок часу з 21.55 до 23.15 годин співробітниками УПН ГУНП в Дніпропетровській області спільно зі старшим слідчим СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2017 року було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено різноманітне обладнання, які згідно висновку експерта № 1/8.6/4736 від 05.01.2018 надані на дослідження предмети обладнанням, спеціально призначеним для виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, не являється, але наявність на поверхнях мірної піпетки номінальним об`ємом 5,0 мл з наклеєним фрагменту паперу з написом 25, мірної піпетки номінальним об`ємом 10,0 мл, мірної піпетки номінальним об`ємом 5,0 мл, на якій закріплені виріб з гуми шіліндричної форми чорного кольору, порожнього медичного шприцу без градуюванні шкали, порожнього медичного шприцу номінальною ємкістю 100,0 мл, ємкості з полімерного матеріалу червоного кольору закритою кришкою з полімерного матеріалу синього кольору, порожньої скляної пробірки номінальною ємкістю 25 мл, закритої виробом з гуми лорного кольору, скляної пробірки ємкістю 100 мл. електронних вагах психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін, може свідчити про те, що вони ймовірно могли використовуватись при зберіганні або в процесі виготовлення виявленої психотропної речовини.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані досудовим слідством за ч.1 ст. 313 КК України, як такі що виразилися у незаконному придбанні, зберіганні обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин.

Далі, ОСОБА_3 , будучи особою яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за злочини пов`язані з незаконним обігом психотропних речовим, маючи не зняту та непогашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення не став та знову повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом психотропних речовин за наступних обставин.

Таким чином, ОСОБА_3 у невстановлений під час досудового розслідування час знаходячись за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_2 маючи у своєму розпорядженні раніше придбані предмети, які ймовірно призначені для виготовлення психотропних речовин, з невстановленої кількості під час досудового розслідування інгредієнтів, керуючись злочинним наміром, направленим на повторне незаконне виготовлення психотропної речовини -метамфетамін», без мети збуту, у невстановлений слідством час незаконно виготовив психотропну речовину «метамфетамін», котру у невстановлений слідством час почав повторно незаконно зберігати за місцем свого тимчасового мешкання, а саме: за адресою: АДРЕСА_2 , для власного вживання без мети збуту, аж до 24.11.2017 року.

24.11.2017 в проміжок часу з 21.55 до 23.15 годин співробітниками УПН ГУНП в Дніпропетровській області спільно зі старшим слідчим СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2017 було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_2 , в ході якого в кімнаті №1 на столі у коробці було виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет з фіксатором, в якому два поліетиленові пакети з «фіксатором», в якому вологі кристалічні речовини білого кольору, масами 0,0886г, 0,3291г, ємкість з полімерного матеріалу закрита кришкою жовтого кольору, в якій залишки безбарвної рідини масою 0,1324г, які згідно висновку експерта №1/8.6/4736 від 05.01.2018 року вологі кристалічні речовини білого кольору масами 0,0886г, 0,3291г, та безбарвна рідина масою 0,1324г, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну становить відповідно 0,0634г, 0,1862г, 0,0014г. Загальна маса метамфетаміну становить 0,251г., що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000, перевищує невеликі розміри, які ОСОБА_3 , повторно виготовив та зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 з метою власного вживання без мети збуту.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані досудовим слідством за ч.2 ст. 309 КК України, як такі що виразилися у незаконному виготовленні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчиненого повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе не визнав та пояснив, що йому зателефонував оперативний працівник поліції, та запропонував зустрітися, оскільки він перебував на Косіора то погодився зустрітися. Коли він під`їхав до АТБ на ОСОБА_8 то працівники поліції вже його там чекали, забрали у нього телефон, посадили до машини і поїхали до будинку ОСОБА_9 . Він пояснював працівникам поліції, що він дійсно проживав у будинку ОСОБА_10 на протязі близько місяця, але вже не мешкає у будинку АДРЕСА_2 близько 4 днів, а повернувся до матері. Однак працівники поліції йому не повірили. Приїхавши до будинку АДРЕСА_2 він повідомив працівникам поліції що зайти до будинку у нього не має можливості, оскільки він не має ключів. Один із працівників поліції перепригнув через паркан відкрив калитку, у будинку виламали вхідні двері і зайшли до будинку спочатку працівники поліції, а потім він. Почали обшук. Під час проведення якого знайшли пакет з якоюсь речовиною порошкового типу, сказавши що саме це і шукали. Ще знайшли прозору коробку зі шприцами у пакеті. Він відмовився ставити підпис у протоколі обшуку. Пізніше він зателефонував ОСОБА_11 , повідомив що сталося. Ніяких слідчих дій з ним не проводили, вручили підозру і все. Тривалий час його ніхто нікуди не викликав, а потім він отримав обвинувальний акт.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обвинувачення, посилаючись на докази:

Показання свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що у листопаді 2017 року він разом із товаришем знаходився на вулиці Передовій у вечірній час близько 22.00-23.00, коли до них підійшов працівник поліції та попросив побути при обшуку. Вони поїхали на вулицю Житомирську, це приватний сектор, коли під`їхали там вже знаходилися працівники поліції та ОСОБА_3 , після чого один з працівників поліції почав зачитували постанову суду, після чого сказали ОСОБА_3 аби він розписався та отримав копію. ОСОБА_13 негативно відреагував, не розписався за ухвалу та не взяв копію. При цьому відповів, що заборонених речей не має. Потім вони розписалися за те, що ОСОБА_3 відмовився отримувати копію. Почався обшук у будинку, де ОСОБА_3 мешкав тимчасово. Під час обшуку були знайдені незначні речі: шприц та ще якісь дрібниці, сліп-пакети, коробка з кришкою. Він не розумів, що вони знаходять. Потім слідчий запакував все до пакету та приклеїв бирку. Відео або фотозйомка не велися.

Показання свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив, що він був понятим під час обшуку. На місце проведення обшуку його привезли працівники поліції, там вже був ОСОБА_3 . Зачитували документи що стосувалися обшуку. Під час обшуку знайшли шприц та ще якісь предмети, ОСОБА_3 говорив, що то не його, а він тимчасово мешкає у когось в будинку. Вилучені речі були упаковані та вони всі розписалися на якійсь бумажці. Відезйомка не проводилась. У будинку 2 кімнати, обшук проводився в кімнаті, яка знаходиться ліворуч з тумбочки та сумки. З протоколом про проведення обшуку він ознайомлювався , там все викладено вірно, він розписався.

Показання свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що він разом із своїм знайомим на ім`я ОСОБА_16 на білому «Мерседесі» останнього, приїздили до начеб-то будинку АДРЕСА_2 вулицю він не пам`ятає, де чоловік на ім`я « ОСОБА_16 » 4 рази протягом місяця купував для нього наркотичний засіб амфетамін. Особисто він у Віщені не купував наркотичні засоби, а «Володимир» ніяких даних про продавця нічого не говорив, але називав начебто прізвище « ОСОБА_17 ». Особисто він не бачив що ОСОБА_16 купував у Віщені. Одного разу вони знаходилися поблизу і то він не знає що це за вулиця, вона знаходиться в районі вул. Передова. Зупинялися на розвилці вулиць Широка і ОСОБА_18 , проте будинку куди ходив ОСОБА_16 вони не бачили. Одного разу, коли за кермом був чоловік на ім`я « ОСОБА_11 » він їм сказав, що не має часу та вони поїхали практично до самого будинку. Він побачив таку цифру як 400, проте вони його проїхали та зупинилися. Він вийшов та пішов у зворотному напрямку. Останнього разу після придбання наркотичного засобу, він вийшов за Новокадацьким мостом, де його затримали працівники поліції і вилучили наркотичний засіб, але оскільки наркотичний засіб був у малій кількості, то відносно нього склали протокол та виписали штраф, який він одразу сплатив.

Окрім того, прокурор на підтвердження винуватості ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, послався на письмові докази:
-Витяг з ЄРДР № 0000260 від 25.01.2018;

-2 Постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 25.01.2018;

-Клопотання про проведення обшуку від 26.10.2017;

-Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2017 (із записом про відмову отримати екземпляр ухвали);

-Протокол обшуку від 24.11.2017 за адресою місто Дніпро вулиця Житомирська, 400;

-Постанову про призначення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 25.11.2017;

-Висновок експерта №1/8.6/4736 від 05.01.2018;

-Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

-Матеріал що характеризує особу обвинуваченого;

-Повідомлення про докази, які сторона захисту має намір використовувати в суді та про допит свідків по праві.;

-Постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11.01.2018;

-Квитанцію №297 від 14.04.2018 про прийняття речових доказів вилучених (отриманих) стосовно обвинувачення під час здійснення кримінального провадження.

Мотиви суду:
У п. 146 справи «Барбера, Мессегуэ и Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Дослідивши безпосередньо під час судового розгляду визначений обсяг доказів та з`ясувавши обставини кримінального провадження, суд, вирішуючи обвинувачення по суті, приходить до висновку про недоведеність в діяннях ОСОБА_3 складу у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень поза розумним сумнівом, з таких мотивів.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Частиною 3 ст. 26 КПК України встановлено, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Така загальна засада кримінального провадження як презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, передбачена ст. 17 КПК України і встановлює, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

На підставі ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 65 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Коробов проти України», п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначено: при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У висновках Європейського суду з прав людини, висловлених у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998 зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Згідно статті 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. У разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, ухвалюється виправдувальний вирок.

Підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення:

Згідно сформульованого прокурором обвинувачення, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.309, ч.1 ст. 313 КК України.

Однак, за час судового розгляду даного кримінального провадження, з огляду на приписи п.3 ч.1 ст. 373 КПК України, суд дійшов висновку про недоведеність стороною обвинувачення в діяннях ОСОБА_3 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 313, ч.2 ст. 309 КК України.

Згідно із ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 62 Конституції України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в Законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29.06.1990 року, в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. При постановленні вироку суд повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності.

За змістом рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

2.Підстави для виправдання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку, про недоведеність вини ОСОБА_3 , з огляду на наступне.

Об`єктивна сторона злочину що інкримінується ОСОБА_3 за ч.2 ст. 309 КК України передбачає вичерпний перелік альтернативних форм злочинної поведінки, а саме незаконні: 1) виробництво; 2) виготовлення; 3) придбання; 4) зберігання; 5) перевезення; 6) пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Суб`єкт злочину загальний.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом. Поняття без мети збуту означає, що винна особа, яка незаконно виробляє, виготовляє, придбаває, зберігає, перевозить чи пересилає наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги, не мала за мету безоплатно чи за винагороду в будь-якій формі передати їх у розпорядження іншій особі.

За змістом Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконне виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин це всі дії (включаючи рафінування, підвищення в препараті концентрації наркотичних засобів і психотропних речовин чи їх переробку), здійснені всупереч встановленого законом порядку, у результаті яких на основі наркотичних засобів, психотропних речовин одержуються готові до використання та (або) вживання форми наркотичних засобів, психотропних речовин або лікарські засоби, що їх містять, чи інші наркотичні засоби, психотропні речовини.

Під незаконним зберіганням необхідно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані із фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці).

Об`єктивна сторона злочину що інкримінується ОСОБА_3 за ч.1 ст. 313 КК України може бути виражена у таких додаткових формах, як: 1) незаконне виготовлення; 2) придбання; 3) зберігання; 4) передача чи 5) продаж іншим особам обладнання призначеного для виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом, при цьому винний усвідомлює призначеність обладнання для виготовлення згаданих засобів і речовин

Разом з тим, ст.313 КК України передбачає відповідальність за умисне протиправне вилучення певним способом із підприємств, установ чи організацій незалежно від форм власності, а також із правомірного чи незаконного володіння громадян обладнання, призначеного для виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Таким чином, предметом злочину є обладнання, призначене для виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, щодо якого встановлений спеціальний режим обігу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2008 року №140 «Про затвердження переліку обладнання, яке використовується для виробництва, виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та підлягає контролю» затверджено перелік такого обладнання. Указаний перелік охоплює: машини та механічні пристрої для таблетування лікарських засобів або нанесення покриття на таблетки, обладнання для наповнення, запаювання ампул, машини для очищення насіння маку.

Крім того, згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» під обладнанням слід розуміти апарати, пристрої, прилади, за допомогою яких ці засоби й речовини виготовляються (наприклад конденсаційна труба, випарник, генератор пари, прес, необхідні для виготовлення гашишу, чи окремі вузли, деталі відповідного агрегата (наприклад, насос для відсмоктування фільтра при перегонці опію). Використані для виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів побутові предмети (кухонний посуд, млинок для кави, м`ясорубка тощо) обладнанням, призначеним для цієї мети за змістом закону не визнаються. Не належать до зазначеного обладнання і такі предмети медичного призначення, як шприци, стандартні флакони для розфасування ліків, скляні відвідні трубки та ін.

Тобто, обладнання в сенсі ст. 313 КК України це не будь-яке пристосування, а спеціальна технологічна апаратура, що забезпечує виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин.

Таким чином, виявлені та вилучені 24.11.2017 року в проміжок часу з 21.55 до 23.15 годин співробітниками УПН ГУНП в Дніпропетровській області спільно зі старшим слідчим СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2017 року під час обшуку у м. Дніпро, вулиця Житомирська, будинок 400, «різноманітне обладнання», - не є тим спеціальним обладнанням для виготовлення психотропної речовини в розумінні ч.1 ст.313 КК України.

Наведене підтверджується і самим висновком експерта № 1/8.6/4736 від 05.01.2018, у якому йдеться про те, що надані на дослідження предмети обладнанням, спеціально призначеним для виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, не являється. При цьому, експерт припустив, що дані предмети ймовірно могли використовуватись при зберіганні або в процесі виготовлення виявленої психотропної речовини.

Таким чином, органом досудового розслідування не доведено «поза розумним сумнівом» винуватість ОСОБА_3 , оскільки доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Навпаки надані стороною обвинувачення докази ніяк не викривають обвинуваченого у причетності до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Доводи ОСОБА_3 про те, що на час проведення обшуку у будинку АДРЕСА_2 він вже не мешкав у даному будинку, а вилучені предмети в ході обшуку йому не належать прокурором належними і допустимими доказами не спростовані. Органом досудового розслідування версія ОСОБА_3 щодо належності вилучених предметів у будинку АДРЕСА_2 іншій особі навіть не перевірялася на стадії досудового розслідування. Прокурором під час судового розгляду версія ОСОБА_3 не спростована, будь-яких доказів про її неправдивість суду не надано. ОСОБА_19 , власник будинку АДРЕСА_2 , під час досудового розслідування залишився не допитаним, і як наслідок неперевіреною залишилась його версія з приводу належності вилучених предметів як йому в частині психотропних речовин, так і чоловіку на ім`я « ОСОБА_20 » в частині належності останньому «пакету з колбами».
Крім вказаного, свідок ОСОБА_14 , зазначив у своїх показах суду, що під час проведення обшуку ОСОБА_3 наполягав на тому що вилучені предмети не належать йому. Однак версія даного свідка також під час досудового розслідування не перевірялась.

У свою чергу доводи ОСОБА_3 про те, що він не мешкав вже як 4-5 днів до обшуку в будинку АДРЕСА_2 підтверджуються показами свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , які будучи попереджені судом про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, пояснили наступне.

Так, свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що 24.11.2017 він працював в таксі, десь близько 22.30 він заїхав за ОСОБА_3 відвезти його на Калинову та назад. Довіз його до АТБ на перехресті вулиць Образцова і Калинова на парковку магазину АТБ. ОСОБА_3 вийшов з авто та попросив його почекати аби він його відвіз додому. Коли ОСОБА_3 вийшов з магазину до нього підійшли якісь люди та повели його силою до свого авто, при цьому ОСОБА_3 начебто чинив опір . Потім ці невідомі через 5 хвилин підійшли до нього. Почали з`ясовувати хто йому ОСОБА_3 , на що він відповів що працює в таксі і просто привіз людину по замовленню. Невідомі люди оглянули його авто, пред`явили посвідчення поліції і сказали аби він їхав звідти.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що ОСОБА_3 попросив тимчасово, разом із своєю дівчиною, пожити у належному йому будинку АДРЕСА_2 , оскільки посварився із матір`ю. Він погодився на прохання ОСОБА_3 , оскільки того часу проживав разом зі своїми батьками. До подій обшуку ОСОБА_3 проживав у цьому будинку близько місяць-півтора і на момент обшуку вже там не проживав декілька днів. Після того, як ОСОБА_3 виїхав із будинку на перший погляд він забрав усі свої речі. 24.11.2017 йому зателефонував батько, якому повідомили сусіди, що якісь люди ходять по подвір`ю будинку. ОСОБА_3 зателефонував о 00.00-01.00 годині та попросив приїхати закрити будинок, так як на той час ОСОБА_3 вже там не проживав. Так він і дізнався, що 24.11.2017 у належному йому будинку АДРЕСА_2 був проведений обшук. ОСОБА_3 повідомив, що двері до будинку виламали. У подальшому його працівники поліції жодного разу для будь-яких пояснень не викликали. Але йому відомо, що під час обушку було знайдено пакет, який за декілька днів до обшуку, йому приніс знайомий на ім`я ОСОБА_20 попрохав залишити до вечора. Що було у пакеті він спочатку не знав, а потім зі слів ОСОБА_3 йому стало відомо, що там були якісь колбочки. Після обшуку він ОСОБА_20 не бачив. Крім вказаного, свідок ОСОБА_19 пояснив, що йому відомо проте, що під час обшуку знайшли сліп-пакет з метамфетаміном, що знаходився у столі. Однак даний сліп-пакет належить йому, він його придбав через мережу Інтернет, оскільки періодично вживає наркотичні засоби. Із цього сліп-пакету він частину наркотичного засобу вжив ще до того як у його будинку проживав ОСОБА_3 , тобто яка там залишилась вага йому не відомо.

З огляду на покази свідка ОСОБА_19 , який є власником будинку АДРЕСА_2 , слід зазначити щодо наявності у суду обґрунтованих сумнівів щодо протоколу обшуку проведеного 24.11.2017, що було проведено у домоволодінні АДРЕСА_2 , який хоча і проводився на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2017, але власника домоволодіння ОСОБА_19 з незрозумілих підстав не було сповіщено про проведення даної слідчої дії. Крім вказаного, його не було допитано з метою з`ясування належності предметів вилучених у нього ж у домоволодінні. Таким чином у суду наявні обґрунтовані сумніви щодо предметів, вилучених під час такого обшуку, а також всі подальші слідчі дії з цими речами.

Крім вказаного, у суду викликають певні сумніви щодо того, що обшук у будинку АДРЕСА_2 чомусь проводився лише у 1 кімнаті, хоча ухвала слідчого судді свідчить про те, що обшук дозволено у всіх жилих та нежилих приміщеннях господарського призначення будівлях, спорудах, в тому числі і гаражі, за адресою АДРЕСА_2 .

При аналізі показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , суд виходить з того, що відповідно до вимог КПК показання - це передусім відомості, повідомлені фізичною особою, які у свою чергу поєднуються з іншими джерелами доказової інформації, щодо кримінального провадження.

Що стосується показів свідка ОСОБА_15 , то до них суд відноситься критично, оскільки даний свідок особисто безпосередньо у ОСОБА_3 наркотичний засіб не придбавав, а його покази в частині того, що «його затримали працівники поліції і вилучили наркотичний засіб, але оскільки він був у малій кількості, то відносно нього склали протокол та виписали штраф, який він одразу сплатив», взагалі не відповідають нормам чинного законодавства, оскільки відповідно до ст. 221 КУпАП лише судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 44 КУпАП, що передбачає відповідальність за незаконне виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах. Тобто в цій частині свідок дав неправдиві свідчення, а матеріали справи у свою чергу постанову судді про накладення стягнення за ч.1 ст. 44 КУпАП відносно ОСОБА_15 не містять.

Крім вказаного, є сумнівним не встановлення органом досудового розслідування чоловіків на ім`я « ОСОБА_16 » та « ОСОБА_11 », через яких зі слів свідка ОСОБА_15 він і придбавав наркотичні речовини.

Суд вважає недопустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність обвинуваченого. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Аналіз досліджених доказів по даному кримінальному провадженню переконав суд у тому, що жоден з доказів запропонований органами досудового слідства і перевірений в судовому засіданні, як окремо так і всі в сукупності, не можуть бути покладені в безпосереднє підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.1 ст. 313, ч.2 ст. 309 КК України.

Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_3 є домислом. Стороною обвинувачення не представлені суду належні та допустимі докази, які б були достатніми для підтвердження вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 313, ч.2 ст. 309 КК України, в межах пред`явленого йому обвинувачення.

1). Так, до матеріалів кримінального провадження долучено Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000260 від 26.01.2018 із правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 313 КК України. За фабулою даного Витягу, 25.01.2018 до ЧЧ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла постанова прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_22 про виділення матеріалів в окреме провадження з ЄРДР №0003042 від 26.09.2017 за фактом незаконного виготовлення, зберігання психотропних речовин, без мети збуту у відношенні ОСОБА_3 .Оскільки 24.11.2017 у період часу з 21.55 до 23.15 годин за ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська проводився обшук у ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 в ході якого виявлено та вилучено: поліетиленовий сліп-пакет з порошкоподібною речовиною, колба закрита жовтою кришкою із залишками, що відповідно до висновку експерта №1/8.6/4736 від 05.01.2018 року вологі кристалічні речовини білого кольору масами 0,0886г, 0,3291г, та безбарвна рідина масою 0,1324г, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну становить відповідно 0,0634г, 0,1862г, 0,0014г. Загальна маса метамфетаміну становить 0,251г., що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів щаркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000, становить невеликий розмір, які ОСОБА_3 , зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 з метою власного вживання без мети збуту (ЖЕО 2023 від 25.01.2018)

Крім вказаного, за фабулою даного Витягу, 25.01.2018 до ЧЧ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла постанова прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_22 про виділення матеріалів в окреме провадження з ЄРДР №0003042 від 26.09.2017 за фактом незаконного виготовлення, зберігання психотропних речовин, без мети збуту у відношенні ОСОБА_3 .Оскільки 24.11.2017 у період часу з 21.55 до 23.15 годин за ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська проводився обшук у ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 в ході якого виявлено та вилучено: поліетиленовий сліп-пакет з порошкоподібною речовиною, колба закрита жовтою кришкою із залишками, що відповідно до висновку експерта №1/8.6/4736 від 05.01.2018 надані на дослідження предмети обладнанням, спеціально призначеним для виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, не являється, але наявність на поверхнях мірної піпетки номінальним об`ємом 5,0 мл з наклеєним фрагменту паперу з написом 25, мірної піпетки номінальним об`ємом 10,0 мл, мірної піпетки номінальним об`ємом 5,0 мл, на якій закріплені виріб з гуми циліндричної форми чорного кольору, порожнього медичного шприцу без градуюванні шкали, порожнього медичного шприцу номінальною ємкістю 100,0 мл, ємкості з полімерного матеріалу червоного кольору закритою кришкою з полімерного матеріалу синього кольору, порожньої скляної пробірки номінальною ємкістю 25 мл, закритої виробом з гуми чорного кольору, скляної пробірки ємкістю 100 мл. електронних вагах психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін, може свідчити про те, що вони ймовірно могли використовуватись при зберіганні або в процесі виготовлення виявленої психотропної речовини (ЖЕО 2023 від 25.01.2018)

Разом з тим, наданий Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000260 від 26.01.2018 не містить прізвища слідчого ОСОБА_23 , який провів обшук житлового будинку АДРЕСА_2 та склав інші процесуальні документи у даному кримінальному провадженні, що прямо суперечить вимогам розділу 4 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань затвердженого Генеральним прокурором 06.04.2016 Наказ №139 та ставить під сумнів правомірність зібраних по справі доказів. Прокурором у свою чергу не надано жодних інших документів, які би підтверджували повноваження слідчого ОСОБА_23 як у кримінальному провадженні № 0000260 від 26.01.2018 так і у кримінальному провадженні №0003042 від 26.09.2017 саме в межах якого і були проведені слідчі дії слідчим ОСОБА_23 .

2). До матеріалів кримінального провадження долучено 2 постанови від 25.01.2018 прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 про виділення матеріалів досудового розслідування, де відповідно до резолютивної частини постанови, Прокурором прийнято рішення про виділення з матеріалів досудового розслідування №0003042 в окреме провадження матеріалів досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень. За ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Зареєструвати їх в ЄРДР за ч.1 ст. 309 КК України за фактом незаконного виготовлення, зберігання психотропних речовин без мети збуту. Відповідно до аналогічної за змістом постанови від 25.01.2018, прокурором прийнято рішення про виділення з матеріалів досудового розслідування №0003042 в окреме провадження матеріалів досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Зареєструвати їх в ЄРДР за ч.1 ст. 313 КК України.

Законодавець дійсно передбачив можливість у разі необхідності виділення в окреме провадження матеріалів досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень, за умови, що таке виділення не може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду, якщо: одна особа підозрюється у вчинення кількох кримінальних правопорушень;2) дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень. При цьому, до випадків викликаних необхідністю, належать зокрема: участь неповнолітнього у вчиненні кримінального правопорушення разом з дорослою особою або наявність у кримінальному провадженні двох або кількох підозрюваних, а підстави для зупинення стосуються не всіх.
Натомість, прокурором двічі за ч.1 ст. 309 КК України виділені матеріали досудового розслідування, та не виділені матеріали за ч.1 ст. 313 КК України. При цьому виходячи зі змісту двох постанов від 25.01.2018, з огляду на приписи ст. 217 КПК України, постанови взагалі не містять правового обґрунтування необхідності виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження. Крім вказаного зі змісту цих двох постанов не вбачається аби прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 доручав конкретному слідчому провести досудове розслідування.
Тому на переконання суду, виділення в окреме провадження матеріалів досудового розслідування негативно вплинуло на повноту досудового розслідування та призвело до затягування досудового розслідування, оскільки суду надані докази, що були отримані органом досудового розслідування у 2017 році, однак, обвинувальний акт до суду надійшов лише у 2019 році.

3). Відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2017, - задоволено клопотання слідчого про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 у всіх жилих та нежилих приміщеннях господарського призначення будівлях, спорудах, в тому числі і гаражі, за адресою АДРЕСА_2 .

Разом з тим, зворотна сторона даної ухвали містить рукописний текст, з якого вбачається, що ОСОБА_24 відмовився отримувати дану постанову, тобто містяться розбіжності у імені підозрюваного в межах кримінального провадження №0003042 від 26.09.2017 та особою, що відмовилася від отримання постанови.

4). Відповідно до протоколу обшуку від 24.11.2017, проводився обшук у будинку АДРЕСА_2 , за участі ОСОБА_24 ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час проведення даної слідчої дії останньому було роз`яснено права і обов`язки визначені ст. 66 КПК України. Особам, які брали участь у проведенні обшуку наче б то було повідомлено про застосування технічних засобів, а саме мобільного телефону марки «Леново».
Разом з тим, за час досудового розслідування та судового розгляду, суду не надано відомостей про особу як « ОСОБА_24 ». Крім того, виходячи зі змісту послідуючих дій працівників поліції щодо ОСОБА_3 , очевидно , що останній набув статусу підозрюваного, тому, за умови, якщо це був ОСОБА_3 , йому повинні були бути роз`яснені права відповідно до його статусу та не жодним чином права та обов`язки свідка визначені ст. 66 КПК України.

Що стосується фіксування даної слідчої дії за допомогою мобільного телефону марки «Леново» - то за час судового розгляду прокурором даного доказу для огляду у судовому засіданні не надано, а допитані свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_14 пояснили, що відео зйомка не здійснювалась.

Крім вказаного, як свідчить 5 аркуш протоколу обшуку від 24.11.2017, учасниками обшуку були: 1. ст. о/у УПН в Д/о ОСОБА_25 , 2. о/у УПН в Д/ ОСОБА_26 , 3. ст. о/у УПН в Д/о (на прізвище яке не можливо прочитати), 4. о/у УПН в Д/о ОСОБА_27 , - однак підпис особи під №3 відсутня.

5). У Висновку експерта №1/8.6/4736 від 05.01.2018 наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, сторінка 2 із 12, йде мова про те, що «27.11.2017 в період часу з 21.55 до 23.15 години проведено санкціонований обшук».
Однак, дана інформація викладена у Висновку експерта, суперечить іншим відомостям що містяться у матеріалах даного кримінального провадження, та вказують на те, що обшук у будинку АДРЕСА_2 проводився саме «24.11.2017»
При цьому, далі за текстом Експертизи, та безпосередньо у Висновку експерта, йде мова про те, що обшук проводився та були вилучені певні предмети у « ОСОБА_24 » та на експертизу надано «1 спец-пакет №2031336 із вмістом вилученого 24.11.2017 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_24 »
Крім вказаного, Висновок експерта №1/8.6/4736 від 05.01.2018 вказує на те, що надані на дослідження предмети обладнанням, спеціально призначеним для виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, не являється. При цьому, експерт припустив, що дані предмети ймовірно могли використовуватись при зберіганні або в процесі виготовлення виявленої психотропної речовини.

Тобто, Висновок експерта №1/8.6/4736 від 05.01.2018 однозначних висновків не містить, а ґрунтується на припущеннях в частині ймовірного використання предметів вилучених у ОСОБА_24 при зберіганні або в процесі виготовлення виявленої психотропної речовини.

6). Що стосується Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо житлового будинку АДРЕСА_2 , то дану Інформацію отримала особа на прізвище « ОСОБА_28 ».

Але, матеріали кримінального провадження не визначають правового статусу даної особи на збирання доказів по справі. Разом з тим, це має важливе значення для визначення правомірності отримання документу, оскільки цей документ серед іншого слугував підставою для задоволення клопотання слідчого про проведення обшуку.

7). Постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання датована старшим слідчим СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_23 11.01.2018.

При цьому, слідчим вказано про те, що дана постанова прийнята в межах кримінального провадження №0000260 від 25.01.2018, наведене свідчить що постанова про визнання речових доказів прийнята раніше ані ж зареєстровано саме кримінальне провадження №0000260 від 25.01.2018.
Крім того, зі змісту постанови вбачається, що вона прийнята в межах кримінального провадження №0000260 від 25.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України. Однак наразі судом розглядається кримінальне провадження №0000260 від 25.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 313 КК України, але питання щодо речових доказів за ч.1 ст. 313 КК України прокурором під час досудового розслідування - не вирішено, а відповідно до квитанції №197 не вбачається які саме речові докази отримано на зберігання.

8). За змістом Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000260, а саме п.5 розділ 2 вбачається те, що слідчий ОСОБА_29 26.10.2017 звертався із клопотанням про проведення обшуку, разом з тим дана інформація істотно суперечить дослідженому в судовому засіданні та наявному у матеріалах кримінального провадження Клопотанню ( а.с.166), за змістом якого до слідчого судді із відповідним клопотанням звертався слідчий ОСОБА_23 та ніяким чином не слідчий ОСОБА_29 .
Крім вказаного, за змістом Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000260 слідчим тричі приймалися постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук підозрюваного 19.03.2018, 03.07.2018, 16.11.2018 та тричі приймалися постанови про відновлення досудового розслідування 03.07.2018, 16.11.2018, 27.11.2018. Тобто слідчим, одного й того ж дня 03.07.2018 проводилися взаємовиключні слідчі дії, як то відновлення досудового провадження та зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук підозрюваного. Та 16.11.2018 знов аналогічні дії, як то як то відновлення досудового провадження та зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук підозрюваного. При цьому жодних процесуальних документів про ці дії до матеріалів кримінального провадження не долучено.

Разом з тим, всупереч вимогам розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань затвердженого Генеральним прокурором 06.04.2016 Наказ №139 наданий прокурором Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відповідно до п.п.13-15 інформації щодо: 13) зупинення та відновлення досудового розслідування; 14) оголошення розшуку підозрюваного; 15) об`єднання та виділення досудових розслідувань.

Суд звертає увагу на наявність у даному кримінальному провадженні № 0000260 від 25.01.18 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 313, ч. 2 ст. 309 КК України, - ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2018. Відповідно до якої, у задоволенні клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_23 про застосування запобіжного засобу у вигляді домашнього арешту громадянину ОСОБА_3 відмовлено.

При цьому, мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив проте, що згідно ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. В ухвалі слідчого судді від 26.10.17 р. (справа № 200/18594/17) вказано: «строк дії ухвали до 24 листопада 2017 р.». Таким чином, 24 листопада 2017 р. ухвала вже не діяла, обшук проводити на підставі цієї ухвали 24.11.17 р. не можливо. Вилучені під час такого обшук докази є недопустимими. Згідно ч. 2 ст. 88 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Таким чином, докази, на який посилається орган досудового розслідування, як на підставу доведеності причетності підозрюваного до вказаних кримінальних правопорушень, а саме: протокол обшуку від 24.11.17 р., повідомлення про підозру та висновки судово-хімічної експертизи, є недопустимим, а відтак, причетність підозрюваного до вказаних кримінальних правопорушень не доведеною, що відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 194 КПК України є підставою для відмови у застосуванні запобіжного заходу.

На час розгляду справи цим судом ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2018 дійсна та не скасована судом апеляційної інстанції.

Аналіз вказаних вище доказів, наданих стороною обвинувачення, свідчить про те, що покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , як і письмові докази, самі по собі не можуть бути самодостатніми для визнання винуватим ОСОБА_3 за наявності неспростованих: показів свідка ОСОБА_21 який заявив проте, що працівники поліції поза волею ОСОБА_3 кудись його повезли; показів свідка ОСОБА_19 який заявив про те, що до моменту обшуку ОСОБА_3 вже 3-5 днів не мешкав у належному йому будинку, а наркотичний засіб вилучений під час обшуку будинку АДРЕСА_2 - належить саме йому, інші предмети належать чоловікові на ім`я « ОСОБА_20 »; та Висновку експерта №1/8.6/4736 від 05.01.2018 , який хоча і містить значні протиріччя, але вказує на те, що надані на дослідження предмети обладнанням, спеціально призначеним для виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, не являється.
При цьому суд враховує, що свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_19 давали покази у судовому засіданні під присягою, будучи попередженими про кримінальну відповідальність. Прокурор у свою чергу відповідно до ст. 333 КПК України не заявляв жодних клопотань необхідних для встановлення обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, шляхом доручення органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.
Крім вказаного, прокурором всупереч вимогам ст. 214 КПК України, після надання показів у судовому засіданні свідком ОСОБА_19 , у яких він заявив про вчинення злочину, - відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено.
Доповнень судового розгляду згідно статті 363 КПК України, учасники судового провадження не мали.

Доводи захисника в частині того, що поза межами строку дії ухвали слідчого судді у домоволодінні АДРЕСА_2 проведено обшук 24.11.2017 оскільки в ухвалі слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2017 строк дії ухвали встановлено до 24 листопада 2017 року, спростовуються тим, що Прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі № 815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі № 803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15).
Згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 року строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.
За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.
Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.
Відтак, строк дії ухвали Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська вважається таким, що закінчується о 00 годин 00 хвилин 25.11.2017 року.

За змістом рішення Конституційного Суду України №12 рп/2011 від 20.10.2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримавшись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримавшись принципу диспозитивності, тобто діючи виключно у межах своїх повноважень та компетенції суд вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, зберігаючи при цьому об`єктивність та неупередженість та створивши при цьому необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання ними процесуальних обов`язків, дійшов до висновку про те, що рівність перед законом і судом виключає будь-які привілеї у сторін кримінального провадження в ході судового розгляду, саме тому суд не приймає до уваги позицію сторони обвинувачення, оскільки завданнями кримінального провадження є не тільки захист суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а й неупереджений судовий розгляд з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

Оцінюючи докази, суд керувався принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його прецедентної практики під час оцінки доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини»). Критерій доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

При цьому судом враховується правова позиція щодо визнання винності особи «поза розумним сумнівом» та визначення «стандартів доказування», висловлена Верховним Судом у постанові від 04.07.2018 по справі №688/788/15-к, в якій зазначається, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК: Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Суд, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 313, ч.2 ст. 309 КК України.

За таких обставин, ОСОБА_3 підлягає виправданню за пред`явленим йому обвинуваченням:

-За ч.1 ст. 313, ч.2 ст. 309 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено що в діянні ОСОБА_3 є склад кримінального правопорушення. Наведеного висновку суд дійшов з огляду на те, що у даному випадку за статтею 313 КК України відсутній предмет злочину, а за ст. 309 КК України - ОСОБА_3 не є суб`єктом злочину.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку:

Запобіжні заходи у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не застосовувались.

Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України приймаються на рахунок держави.

Питання щодо речових доказів суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати невинуватим в пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінальних правопорушень відповідальність за які передбачена ч.2 ст. 309 , ч.1 ст. 313 КК України та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено що в діянні ОСОБА_3 є склад кримінальних правопорушень.

Речовий доказ відповідно до постанови слідчого від 11.01.2018- знищити.

Витрати за проведення експертизи віднести на рахунок держави.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_30 -Почтовик

03.06.2019