Справа № 140/972/14-к
Провадження № 1-кс/930/1150/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.10.2019 року м. Немирів
Слідчий суддя Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 ,, прокурора ОСОБА_4 , начальник СВ Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів скаргу ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження
За результатами розслідування начальником СВ Немирівського ВП ГУНП України у Вінницькій області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_5 06.04.2019 кримінальне провадження закрито за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.
Про прийняте рішення йому стало відомо 27.08.2019 року та в той же день він отримав постанову про закриття кримінального провадження (відмітка про час отримання наявна в матеріалах справи). Таким чином, строк оскарження постанови про закриття закінчується 06.09.2019.
Відповідно до постанови слідчого за результатами розслідування встановлено наступне.
«Впродовж вересня-жовтня 2013 року, директор Немирівської філії ПрАТ "Зернопродукт" (адреса: с. Мухівці Немирівського району Вінницької області) ОСОБА_7 , будучи наділеним розпорядчо-владними правами, без згоди ОСОБА_6 , жителя м. Немирів Вінницької області, продав належне останньому майно, після чого розпорядився грошовими коштами на власний розсуд.
У подальшому, упродовж вересня-жовтня 2013 року директором Немирівської філії ПРАТ «Зернопродукт» ОСОБА_7 була реалізована частина техніки, визначена в акті-прийому передачі між ОСОБА_6 та підприємством: комбайн «Нива» залишковою вартістю 5071 грн., трактор Т-150 Г вартістю 2700 грн., автомобіль ЗІЛ «ММЗ» вартістю 3060 грн., що знаходились на території Немирівської філії ПрАТ «Зернопродукт» у с. Мухівці Немирівського району.»
Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідчий зазначила, що «суб`єктом злочину, передбаченого ст. 356 КК України, є лише приватна особа. Службова особа за самоправні дії притягається до відповідальності за ст. 365 КК України.
На момент вчинення злочину частина 1 статті 365 КК України передбачала перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.
Відповідно до примітки 3 ст. 364 КК України істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Враховуючи вищевикладене, в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, тобто самоуправство.»
Відповідно до висновків додаткової товарознавчої експертизи всього привласнено ОСОБА_7 майна на суму 93 770 грн. 00 коп.
Таким чином висновки слідства про відсутність значної або істотної шкоди ( в залежності від кваліфікації дій ОСОБА_7 як службової чи приватної особи в момент скоєння злочину) заподіяної діями ОСОБА_7 не відповідають обставинам справи.
Враховуючи суму на яку було привласнено ОСОБА_7 майно, не відповідають дійсним обставинам справи твердження слідства про існування у ОСОБА_6 боргу у сумі 20 тис. грн. перед ОСОБА_7 , які нібито відшкодував ОСОБА_7 шляхом реалізації належного ОСОБА_6 майна.
Докази, щодо існування боргу у ОСОБА_6 перед ОСОБА_7 слідством не досліджувались, оригінал розписки не оглянуто, належна правова оцінка допустимості як доказу наданої ОСОБА_7 копії розписки слідством не дано.
Не відповідають обставинам справи висновки органу досудового розслідування про те що дії ОСОБА_7 регулюються нормами ЦК України та на посилання слідства на рішення судів у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди як на докази, що мають преюдиціальне значення.
Вказане посилання суперечить вимогам ст.84-90 КПК України, не може бути доказом у кримінальному провадженні та не може мати перевагу над доказами, здобутими у ході досудового розслідування.
При прийнятті рішення слідством допущено тяганину та формалізм. Не виконуються вказівки прокурора та Немирівського районного суду, який в ухвалах від 30.01.2017, 24.10.2016, 04.02.2016 та інших зобов`язав слідчі органи виконати вимоги ст. 9 КПК України, щодо всебічності, повноти та неупередженості при дослідженні обставин кримінального провадження.
Однак, в порушення вимог суду слідством не надано правової оцінки діям ОСОБА_7 вчиненими ним при реалізації належного ОСОБА_6 майна. Посилання слідства на ту обставину, що майно, яке реалізував ОСОБА_7 не було йому ввірене та не перебувало у його віданні а тому ОСОБА_7 не є суб`єктом злочину, передбаченого ст. 191 КК України суперечить встановленим обставинам справи, відповідно до яких «Впродовж вересня-жовтня 2013 року, директор Немирівської філії ПрАТ "Зернопродукт" (адреса: с. Мухівці Немирівського району Вінницької області) ОСОБА_7 , будучи наділеним розпорядчо-владними правами, без згоди ОСОБА_6 , жителя м. Немирів Вінницької області, продав належне останньому майно, після чого розпорядився грошовими коштами на власний розсуд».
Окрім того, якщо слідство вважає, що ОСОБА_7 не являється суб`єктом злочину, передбаченого ст. 191 КК України, то чому відносно ОСОБА_7 не прийнято рішення по факту скоєння ним у вересні 2013 року крадіжки належного ОСОБА_6 майна, яке перебувало в той час на території Немирівської філії ПрАТ "Зернопродукт" (адреса: с. Мухівці Немирівського району Вінницької області).
У ході досудового розслідування не встановлено кому реалізував ОСОБА_7 належне ОСОБА_6 майно, де воно знаходиться, яким чином, ким та якими засобами були вивезені з території Немирівської філії ПрАТ "Зернопродукт" належні ОСОБА_6 комбайн «Нива», трактор Т-150 Г, автомобіль ЗИЛ «ММЗ», не виконано вказівки прокурора від 07.04.2017.
Шляхом допиту осіб, які допомагали ОСОБА_7 вивозити техніку з території тракторної бригади можливо встановити її місцезнаходження та спростувати покази ОСОБА_8 на які посилається слідчий у свої постанові та які ОСОБА_8 надав будучи підлеглим у ОСОБА_7 .
В судовому засіданні ОСОБА_6 , скаргу підтримав в повному обсязі з мотивів ваведених у скарзі та просить суд її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечує проти задоволення скарги.
Начальник СВ Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечує проти задоволення скарги, вважає постанову законною, а скаргу необґрунтовано.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування , після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування зостановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження 06.04.2019 ачальник СВ Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 у якості підстав для закриття кримінального провадження вказав на відсутність в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України.
Проте, ознайомивши з наданими до суду матеріалами, вважаю, що рішення про закриття кримінального провадження було прийняте слідчим передчасно, без проведення належної перевірки всіх фактів та обставин скоєного, окрім того, рішення було прийняте з порушенням вимог діючого кримінально - процесуального законодавства а саме ст. 92, 94 КПК України.
Так, згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, а насамперед події кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення - покладається на слідчого, прокурора.
Крім того, згідно вимог ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення
В даному випадку, в порушення вимог зазначеної вище статті, слідчим не були зібрані достатні докази, необхідні для всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, та як наслідок прийняття законного та обґрунтованого рішення, зокрема слідчим не виконані вказівки прокурора від 10.02.2016 року та від 12.05.2017 року, а саме не з`ясовано обставини реалізації посадовими особами ПрАТ «Зернопрдукт» спірного майна, правові підстави передачі вказаного майна ОСОБА_6 та наявність правових підстав у останнього розпоряджатися вказаним майном, не встановлена ринкова вартість спірного майна, наявність чи відсутність боргових зобов`язань між ОСОБА_6 та ПрАТ «Зернопрдукт» на час виникнення спірних правовідносин, тощо.
На підставі наведеного, вважаю необхідним скаргу ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.
Що стосується вимоги ОСОБА_6 про поновлення йому процесуального строку на оскарження постанови, суд приходить до наступного висновку, відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Судом встановлено, що оспорювана постанова про закриття кримінального провадження була винесена 06.04.2019, однак як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, а саме розпискою ОСОБА_6 на супровідному листі Немирівського ВП, вказана постанова була отримана під розписку ОСОБА_6 - 27.08.2019 року, тобто не порушуючи передбачений ст. 304 КПК України десятиденний строк, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про необхідність поновлення ОСОБА_6 строку звернення до суду для оскарження постанови.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303,305,307,309 КПК України, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата складення повного судового рішення - 11.10.2019.

Слідчий суддя: (підпис)

Копія вірна ОСОБА_1

Слідчий суддя: