Справа № 624/829/19
Провадження № 1-кп/634/265/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2019 рокусмт Сахновщина Харківської області

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина Харківської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №00000036 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області, українця, громадянина України, фізична особа підприємець, з вищою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,-

встановив:
04 листопада 2019 року до Сахновщинського районного суду Харківської області, згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року надійшов для розгляду обвинувальний акт, стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.
В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_4 з метою отримання прибутку за рахунок обробітку землі та вирощування сільськогосподарської продукції, в період з вересня 2018 року по квітень 2019 року, точна дата в ході досудового розслідування не

встановлена, всупереч ст. 14 Конституції України, ст.ст. 116 -126 Земельного кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, маючи єдиний корисливий мотив, діючи умисно, усвідомлюючи відсутність будь-яких законних підстав, достеменно знаючи, що він не має права використовувати земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, за допомогою найманої сільськогосподарської техніки, вчинив самовільне зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення, загальною площею 67 га, у вигляді протиправного використання землі у своїх потребах шляхом її обробки та посіву сільськогосподарської культури пшениці та соняшнику, а саме: земельна ділянка, площею 7 га, що розташована на території Медведівської сільської ради Кегичівського району Харківської області; земельна ділянка, площею 8 га, що розташована на території Медведівської сільської ради Кегичівського району Харківської області; земельна ділянка, площею 5 га, що розташована на території Медведівської сільської ради Кегичівського району Харківської області; земельна ділянка, площею 5 га, що

розташована на території Лозівської сільської ради Кегичівського району Харківської області; земельна ділянка, площею 11 га, що розташована на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області; земельна ділянка, площею 11 га, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Кегичівського району Харківської області; земельна ділянка, площею 12 га, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Кегичівського району Харківської області; земельна ділянка, площею 5 га, що розташована на території Красненської сільської ради Кегичівського району Харківської області; земельна ділянка, площею 3 га, що розташована на території Розсуховатської сільської ради Кегичівського району Харківської області. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №963 від 25.07.2007 «Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу», ГУ Держгеокадастру у Харківській області, складено розрахунок, відповідно до якого внаслідок самовільного зайняття ОСОБА_4 всіх вищезазначених земельних ділянок, загальною площею 67 га, які розташовані на територіях вищеперерахованих сільських рад Кегичівського району Харківської області, державі заподіяні збитки на загальну суму 96325 грн. 91 коп., що заподіяло значну шкоду державним інтересам.

Такі дії ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ч. 1 ст. 197-1 КК України - самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 09.10.2019 року між прокурором Кегичівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо скоєння кримінального правопорушення за зазначених в обвинувальному акті обставин, що ОСОБА_4 беззастережно визнає вину у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Також сторони узгодили покарання, яке буде застосовано до ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 197-1 КК України у видіштрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 - 1 КК України визнав повністю, покаявся, підтвердив обставини вчиненого ним злочину, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання, при тому вказав, що йому у повній мірі зрозуміло характер обвинувачення, він повністю розуміє права, надані йому законом та наслідки укладення і затвердження вказаної угоди.
Захисник ОСОБА_5 зазначила, що угода була укладена у її присутності, підзахисний у повній мірі зрозумів умови укладеної угоди, вид та міру узгодженого покарання та наслідки невиконання цієї угоди, і не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Прокурор прохав затвердити угоду та повідомив, що шкода заподіяна державі в розмірі 96325 грн. 91 коп. обвинуваченим ОСОБА_4 була відшкодована повністю.

Дослідивши обвинувальний акт, зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов наступного висновку.

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Зазначений злочин завдає шкоди лише інтересам держави чи суспільним інтересам.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України - відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно. Обвинуваченим ОСОБА_4 в повному обсязі відшкодована завдана шкода в сумі 96325 грн. 91 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України. Умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, а тому є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінальному правопорушенню. Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 197-1 КК України у виді штрафу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до суду не надходило.
Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370-374, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 жовтня 2019 року між прокурором Кегичівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати виним у вчиненні злочину, передбаченогоч.1 ст.197-1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя:
Копія вірна. Суддя: