Справа № 645/1391/19
Провадження № 1-кп/645/530/19
В И Р О К
26 червня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
за участю прокурора відділу 04/2/4 ОСОБА_3
перекладача ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сенакі Грузія, громадянина Грузії, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого на посаді обвалювальника м*яса ФОП ОСОБА_9 , з середньою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою, згідно довідки на постійне проживання) : АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -
23 листопада 2018 року, приблизно о 06.15, обвинувачений ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем "ДЄУ-Ланос", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автошляху «Київ-Харків-Довжанський» з боку пр. Московського у бік вул. Л. Сердюка. Під`їхавши до перехрестя з вул. С.Шосе м. Харкова, обвинувачений ОСОБА_8 при здійсненні повороту ліворуч на вказану вулицю на зелене світло світлофору, діючи з необережності, не переконався що це буде безпечним для інших учасників руху, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу, чим грубо порушив вимоги п.п. 10.1 та 16.16 Правил дорожнього руху України гідно з якими: п. 10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою міною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і іе створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 16.16: «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу обов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або вертають праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв», та виїхавши на зустрічну смугу руху допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес-Бенц 108 ОКА», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля «ДЄУ- Ланос», ОСОБА_11 , від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події та згідно з висновком судово- медичної експертизи № 10-12/2429-С/18 від 26.12.2018 причиною її смерті явилася тупа сполучена травма тіла, що супроводжувалась переломами кісток скелета, множинними розривами внутрішніх органів та ускладнилась розвитком гострої крововтрати. Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_8 , які знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилися в тому, що він, керуючи транспортним засобом, на регульованому світлофорними об`єктами перехресті, при зміни напрямку руху ліворуч на зелене світло світлофора, не переконався, що це буде безпечним та при подальшому повороті ліворуч не надав дорогу автомобілю "Мерседес-Бенц", який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, що спричинило вищевказані наслідки.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним злочину, як зазначено в цьому вироку. У скоєному щиросердно розкаюється, просить суворо не карати та врахувати той факт, що у ДТП загинула близька йому та його родині людина, яка є його тещею, бабусею його дітей та він цього не бажав.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні вказав, що померла є його матір`ю та тещею обвинуваченого. Обвинувачений одружений на доньці померлої, вони виховують двох малолітніх дітей. Претензій матеріального та морального характеру не має, просить призначити мінімальне покарання обвинуваченому. Просить суворо його не карати та не позбавляти свободи.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_11 .
Вину обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює на посаді обвалювальника м*яса ФОП ОСОБА_9 , де позитивно характеризується, одружений, має на утриманні малолітніх дітей, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з досудовою доповіддю Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, встановлено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, наприклад, на участь у заходах, організованих уповноваженим органом з питань пробації. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на порушника обов`язків, відповідно до ч. 3ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Із врахуванням всіх обставин справи, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого ОСОБА_8 суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкцій ст. 286 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, однак, приймаючи до уваги обставини вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладанням на нього обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, що відповідатиме тяжкості злочину та особі обвинуваченого, буде необхідним для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.
Окрім того, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на ОСОБА_8 , обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить законодавству України.
Таке покарання за глибоким переконанням суду буде обґрунтованим і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших злочинів.
Згідно положень ст.124 КПК України на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення судової експертизи.
Цивільний позов не заявлений.
Згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2018 року на автомобіль «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_14 , було накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування та ремонтування, та визначене місце зберігання автомобіля майданчик тимчасового тримання транспортних засобів за адресою М. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2018 року на автомобіль «Деу-Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , було накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування та ремонтування, та визначене місце зберігання автомобіля майданчик тимчасового тримання транспортних засобів за адресою М. Харків, вул. Пушкінська, 107
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Враховуючи зазначене, суд скасовує вищевказані арешти автомобілів.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 174, 349, 370, 371, 373, 374, 376,395 КПК України суд, -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох років) позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття основного остаточного покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Скасувати арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2018 року на автомобіль «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Скасувати арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2018 року на автомобіль «Деу-Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Речовий доказ - автомобіль «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_2 , якій знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового зберігання за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107, - по набранню вироком законною сили повернути власнику, ОСОБА_14 .
Речовий доказ - автомобіль «Деу-Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , якій знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового зберігання за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107, - по набранню вироком законною сили повернути власнику, ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суд роз`яснює обвинуваченому, потерпілому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя-