Справа №601/2254/17
Провадження № 1-кп/601/13/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2019 року Кременецький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів с/з: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000622 від 08.10.2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Крайниково, Хустського району, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, освіта середня- спеціальна, депутатом не являється, тимчасово не працюючого, раніше не судимого;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 146, частиною 1 статті 122 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

-прокурора ОСОБА_5 ,
- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

- захисника ОСОБА_6 ,

- потерпілого ОСОБА_7 ,
- представника потерпілого ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
07.10.2017 року, приблизно о 13:00 години, ОСОБА_4 , перебував в домоволодінні по АДРЕСА_1 , спільно з ОСОБА_7 .

В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_4 , умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та протиправний характер вчинюваних ним дій, почав наносити численні удари руками та дерев`яною палицею по тілу ОСОБА_7 , від чого останній впав. Після цього, ОСОБА_4 продовжував умисне нанесення ударів в різні частини тіла та рук, умисно наступив власною ногою декілька разів на руку ОСОБА_7 .

В результаті умисних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому основної фаланги другого пальця правої кисті, що у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більше 21 дня) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до тілесних ушкоджень середньої степені тяжкості, травми голови зі струсом головного мозку, ранами і іншими зовнішніми ушкодженнями в ділянці голови, що за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Крім цього, 07.10.2017 року, приблизно о 13:00 годині, ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 , перебував за вказаним місцем проживання, де відпочивав спільно з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 . Крім них, в будинку також перебував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_3 . В цей час, ОСОБА_4 почав наносити численні удари по тілу ОСОБА_7 , оскільки напередодні останній попросив ОСОБА_4 надати йому грошові кошти, що останній заробив допомагаючи по господарстві ОСОБА_4 .

У цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір, приблизно о 14:30 год., 07.10.2017 року, ОСОБА_4 , проти волі ОСОБА_7 , силоміць, з метою позбавлення волі, закрив останнього у погріб власного господарства, що по АДРЕСА_1 , приблизно на одну годину, залишивши ОСОБА_7 без можливості самостійно пересуватись та обирати місцезнаходження.

Після чого, приблизно о 20:00 годині, 07.10.2017 року, ОСОБА_4 , проти волі ОСОБА_7 , силоміць, посадив останнього в салон автомобіля марки «Мерседес Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, яким користується ОСОБА_4 та завіз до будинку ОСОБА_9 , що знаходиться по АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території подвір`я, ОСОБА_4 , силоміць, обома руками заштовхав ОСОБА_7 у вказаний будинок та сам зайшов в середину. В будинку ОСОБА_10 штовхнув ОСОБА_7 на диван в одній з кімнат, після чого насильно, всупереч волі останнього, зв`язав ОСОБА_7 кисті обох рук за спиною та ноги у ділянці щиколоток пластиковими хомутами, чим заподіяв йому фізичних страждань. Тоді, ОСОБА_4 покинув вказаний будинок, залишивши ОСОБА_7 на дивані у вищеописаному стані, позбавивши останнього можливості самостійно пересуватись та обирати місцезнаходження.
Своїми діями, що виразились в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні ОСОБА_7 , тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України.

Своїми діями, що виразились у незаконному позбавленні волі ОСОБА_7 , що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 146 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав та пояснив, що в середині вересня 2017 року він у місті Хуст Закарпатської області, зустрів ОСОБА_7 . Оскільки він шукав роботу, то запропонував поїхати з ним в Рівненську область на роботу збирати малину, але не в нього, а в інших людей. Після чого, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ще один чоловік, через декілька днів приїхали до ОСОБА_11 додому в село Башарівка, Радивилівського району.
День два ОСОБА_7 працював та збирав малину в с.Лідихів Кременецького району. Також ОСОБА_7 в лісі збирав гриби. Фактично потерпілий проживав у ОСОБА_4 дома. Він з ОСОБА_7 не домовлявся про виконання якоїсь роботи за гроші. 07.10.2017 року ОСОБА_4 приїхав до себе додому разом з ОСОБА_9 . ОСОБА_12 не сподобалося, що ОСОБА_7 був п`яний, та що той загубив кроля. Під час суперечки почав наносити удари дерев`яною ручкою від мітли в різні частини тіла потерпілого, але не сильно. ОСОБА_7 в цей час оступився та в нього з рукава випав ніж. Це ОСОБА_4 не сподобалося, та він став наносити удари руками та ногами в різні частини тіла. Не пам`ятає чи наступав на пальця руки потерпілого. Всі ці удари наносив у стані збудження, оскільки думав, що ніж ОСОБА_7 приберіг для нього ножа. Після чого, схопив потерпілого та затащив у підвал, де закрив його. Під вечір того ж дня витяг його з підвалу та посадив у машину Мерседес на заднє сидіння та завезли в село Лідихів, Кременецького району до будинку знайомого. Завів його в будинок, зв`язав ОСОБА_7 , щоб той нічого не вкрав, та пішов в село шукати брата ОСОБА_13 . Через 15-20 хвилин до нього прийшла поліція.
Не визнає цивільний позов, оскільки про будь-яку роботу та оплату за неї з потерпілим не домовлявся. Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 6300 гривень не визнав, оскільки він з ОСОБА_7 не домовлявся про оплату його праці. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то в цій частині позов визнав частково на суму 5000,00 гривень.
Крім визнання вини, його вина у вчинені даних кримінальних правопорушень доводиться безпосередньо дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами:
В судовому засіданні потерпілий пояснив, що в середині вересня 2017 року він у місті Хуст Закарпатської області зустрів знайомого йому раніше ОСОБА_4 . Оскільки він був безробітній, то погодився на пропозицію обвинуваченого поїхати до нього додому в Рівненську область на роботу по збиранню малини. Після чого, ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ще один чоловік, через декілька днів приїхали до ОСОБА_4 додому в село Башарівка Радивилівського району. День два ОСОБА_7 працював та збирав малину в с.Лідихів Кременецького району. Потім ОСОБА_12 попросив його допомогти по господарству, розібрати кришу, ремонтувати паркан та виконувати іншу роботу. Фактично потерпілий проживав у ОСОБА_4 дома. 07.10.2017 року ОСОБА_4 приїхав до себе додому разом з ОСОБА_9 . ОСОБА_12 не сподобалося, що ОСОБА_7 був п`яний, та сказав йти спати. Під час суперечки, ОСОБА_12 почав наносити удари дерев`яною ручкою швабри чи мітли по голові та інших частинах тіла. Наносив потім удари рукою по щелепі. Коли ОСОБА_7 перебував у напівлежачому положенні обпершись на долоні рук, то ОСОБА_4 умисно наступав на пальні рук. Після цих всіх дій відчув різку біль у руці. Після чого, ОСОБА_4 схопив потерпілого та затащив у підвал, де закрив його. Це все відбувалося проти його волі. Під вечір того ж дня вивів з підвалу та посадив у машину Мерседес на заднє сидіння та завіз в село Лідихів Кременецького району до будинку знайомого. Завів в будинок, зв`язав руки та ноги ОСОБА_7 пластмасовими хомутами. Потім ОСОБА_12 вийшов з будинку та кудись пішов. Через невеликий проміжок часу зайшли двоє невідомих йому хлопців побачили його зв`язаного та викликали поліцію. Також заперечив, що в нього був ніж у рукаві. Крім того, просить задоволити цивільний позов про стягнення 40000 гривень моральної шкоди та 6300гривень матеріальної шкоди повністю. Моральну шкоду мотивує тим, що після отриманих травм, протиправного позбавлення волі довгий час лікувався. Також, у зв`язку з отриманими травмами не мав можливості повноцінно виконувати свої домашні обов`язки, зазнав фізичних та моральних страждань. Мав знижений та нестійкий настрій, втрату сну, емоційну напругу, нервовість дратівливість, у зв`язку з чим не міг зустрічатися з друзями, оскільки почував себе пригніченим та невпевненим у своїх силах. Матеріальна шкода полягає в тому, що він з ОСОБА_12 домовився про те, що ОСОБА_12 буде йому за роботу платити 300 гривень в день. Всього пропрацював 20 днів. Та був позбавлений працездатності з 07.10.2017 року по 20.10.2017 року та витрачав власні кошти на лікування.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав такі покази: 07.10.2017 року він приїхав до ОСОБА_12 в с. Башарівка Радивилівського району. Це було біля 12:00 години. Там побачив, чоловіка, якого до того не знав, який виконував якусь роботу. Вже потім взнав, що це ОСОБА_7 . Між ОСОБА_12 та ОСОБА_7 виник конфлікт, оскільки ОСОБА_7 не виконав роботи по господарству. ОСОБА_7 пішов в будинок, а ОСОБА_12 зайшов за ним. Під час суперечки в будинку ОСОБА_4 наніс удар рукою в обличчя потерпілого, який впав на диван та потім опинився на підлозі у напівлежачому положенні. Після чого, обвинувачений наносив удари ногами та руками по тілу потерпілого, по руках, по пальцях. Також наносив удари дерев`яною палицею. Також, ногами топтався по пальцях рук ОСОБА_7 , якими він спирався об підлогу. Після чого, ОСОБА_4 сказав завершити роботу по господарству. Потім знову був конфлікт, оскільки ОСОБА_7 був в стані сп`яніння. ОСОБА_12 наніс декілька ударів дерев`яною ручкою від швабри по голові ОСОБА_7 . Ще один удар наніс рукою в голову потерпілому від якого той впав, потім наніс ще декілька ударів руками та ногами в різні частини тіла потерпілого. Після чого, схопив потерпілого та кинув у підвал, де закрив його. Через декілька годин ОСОБА_12 запропонував поїхати в село Лідихів Кременецького району. Він дістав ОСОБА_7 з підвалу посадив у машину Мерседес на заднє сидіння та вони поїхали в трьох в село Лідихів Кременецького району до будинку ОСОБА_14 . Зайшли в будинок до ОСОБА_15 , який запропонував ОСОБА_7 відпочити. Але ОСОБА_12 зв`язав потерпілого за руки та ноги білими пластиковими зажимами, щоб той не вкрав нічого. Потім з обвинуваченим поїхали в центр села шукати брата ОСОБА_14 . Через 30 хвилин до них прийшла поліція. Пояснив також, що з рукава одягу ОСОБА_7 випадав ножик на землю під час конфлікту в с. Башарівка.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що 07.10.2017 року біля 20:00 години прийшов до будинку в с. Лідихів Кременецького району, з ним було ще двоє знайомих. У будинку побачив зв`язаного ОСОБА_7 . Вони його розв`язали. ОСОБА_17 подзвонив у поліцію. У ОСОБА_7 була побита голова та були опухлі пальці руки. Також пояснив, що його сюди привіз та зв`язав ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що 07.10.2017 року біля 20:00 години прийшов разом з ОСОБА_16 , до будинку в с. Лідихів Кременецького району, з ним було ще двоє знайомих. У будинку побачив зв`язаного ОСОБА_7 . Вони його розв`язали. ОСОБА_17 подзвонив у поліцію. У ОСОБА_7 була побита голова та були опухлі пальці руки. Також пояснив, що його сюди привіз та зв`язав ОСОБА_12 .
Також винуватість обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:
-заявою потерпілого про вчинення кримінальних правопорушень згідно протоколу про прийняття заяви потерпілого ОСОБА_7 від 8.10.2017 року;

-протоколом огляду місця події від 08.10.2017 року території домоволодіння ОСОБА_9 , яке знаходиться в с. Лідихів Кременецького району, під час якого вилучено мобільні телефони, зіскріб речовини бурого кольору з підлоги, пластиковий хомут та 6 пластикових джгутів, наволочка з подушки, одіяло;

-протоколом огляду місця події від 08.10.2017року території поліцейської станції в м. Почаїв, під час якого вилучено автомобіль марки «Мерседес Віто»;

-протоколом огляду місця події від 21.10.2017 року автомобіля марки «Мерседес Віто»;

-протоколом огляду предметів від 23.10.2017 року оглянуто мобільний телефон марки «Флай ФФ179» разом з зарядним пристроєм (даний доказ має значення лише при вирішенні питання про долю речових доказів), що належить ОСОБА_7 ;

-постановою про визнання та приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 08 жовтня 2017 року;

-квитанцією про отримання на зберігання речових доказів;

-ухвалою слідчого судді від 13.10.2017 року про арешт майна;

-ухвалою слідчого судді від 18.10.2017 року про надання дозволу на проведення обшуку;

-протоколом обшуку від 25.10.2017 проведено обшук в автомобілі «Мерседес Віто» під час якого вилучено один пластиковий джгут, куртку темно-синього кольору; ключі від автомобіля;

-постановою про визнання та приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 25 жовтня 2017 року;

-ухвалою слідчого судді від 27.10.2017 року про арешт майна;

-ухвалою слідчого судді від 18.10.2017 року про надання дозволу на проведення обшуку;

-протоколом обшуку від 23.10.2017 року проведено обшук житла ОСОБА_4 , що знаходиться по АДРЕСА_1 під час якого вилучено уламок дерев`яної палиці, якою наносились удари потерпілому ОСОБА_7 , одіяло, куртка бурого кольору;

-постановою про визнання та приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 08 жовтня 2017 року;

-ухвалою слідчого судді від 27.10.2017 року про арешт майна;

-розпискою ОСОБА_4 про отримання на зберігання речових доказів;

-квитанцією про отримання на зберігання речових доказів;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 23.10.2017 року під час якого потерпілий ОСОБА_7 пояснив та детально показав, яким чином ОСОБА_4 07.10.2017 року зв`язав йому пластмасовими хомутами руки та ноги та залишив в такому стані в одній із кімнат в будинку по АДРЕСА_2 .

-висновком судово-медичної експертизи №1617 від 23.11.2017 року, яким встановлено, що ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому основної фаланги другого пальця правої кисті, що у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більше 21 дня) розладом здоров`я, і за цією ознакою належить до тілесних ушкоджень середньої степені тяжкості, травми голови зі струсом головного мозку, ранами і іншими зовнішніми ушкодженнями в ділянці голови, що за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; зазначені ушкодження утворилися від дії тупих предметів незадовго до госпіталізації, що підтверджується їх характером і відсутністю даних про загоєння; вказані вище ушкодження не властиві для виникнення при падінні з висоти власного росту (на площині);

-висновком судово-медичної експертизи крові ОСОБА_18 № 632 від 26.10.2017 року;

-висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 648 від 27.11.2017 року. Експерт встановив, що у слідах на ковдрі, вилученій в ході обшуку в будинку в с. Лідихів Кременецького району знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_7 ;

-висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 644 від 17.11.2017 року. Експерт встановив, що у слідах на наволочці, вилученій в ході обшуку в будинку в с. Лідихів Кременецького району знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_7 ;

-висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 643 від 16.11.2017 року. Експерт встановив, що на деревних стружках, вилучених в ході обшуку в будинку в с. Лідихів Кременецького району знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_7 ;

-висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 645 від 23.11.2017 року. Експерт встановив, що у слідах на ковдрі, вилученій в ході обшуку в будинку по АДРЕСА_1 знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_7 ;

-висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 646 від 24.11.2017 року, згідно якої кров на куртці, яка вилучена з автомобіля Мерседем Віто д.н.з. НОМЕР_1 може належати ОСОБА_7 ;

-актом огляду № 435 спеціальної медичної комісії КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер» від 24.10.2017 року, згідно якого встановлено, що у ОСОБА_4 наркологічних захворювань не виявлено;

-висновком судово-психіатричної експертизи № 526 від 24.10.2017 року, який виданий Тернопільською обласною комунальною клінічною психоневрологічною лікарнею, в період інкримінованого йому діяння часу ОСОБА_4 тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а страждав на біполярний афективний розлад, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він міг усвідомлювати свої дії та керуватися ними; за теперішнього часу ОСОБА_4 страждає на біполярний афективний розлад, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він може усвідомлювати свої дії та керувати ними; ОСОБА_4 застосування до нього примусових мір медичного характеру не потребує.

-з висновку судово-психіатричної експертизи № 75 від 11.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_12 на час скоєння ним злочину страждав психічним захворюванням, у вигляді біполярного афективного розладу, проте цей розлад не досягав рівня психозу чи вираженого недоумства. Тому ОСОБА_4 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 в час та за обставин, вказаних в ухвалі, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_12 на даний час виявляє біполярний афективний розлад, легкий поточний депресивний епізод, проте він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Дослідивши всі обставини кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме за частиною 2 статті 146 КК України - незаконному позбавленні волі ОСОБА_7 , що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, та частиною 1 статті 122 КК України, тобто в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я ОСОБА_7 - поза розумним сумнівом. У суду немає підстав сумніватися у правдивості та об`єктивності показань потерпілого, свідків, наданих стороною обвинувачення письмових доказів, оскільки вони у взаємозв`язку доводять вину обвинуваченого у пред`явленому обвинувачені.
Дії обвинуваченого ОСОБА_12 суд кваліфікує за частиною 2 статті 146 КК України незаконному позбавленні волі ОСОБА_7 , що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, та частиною 1 статті 122 КК України, тобто в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обставинами, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання не встановлено.
При призначенні покарання, суд у відповідності до вимог статтей 65,66,67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого. Судом також враховуються вимоги статті 50 КК України, згідно покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З врахуванням ступеня тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, передбачених частиною 2 статті 146 КК України, який згідно статті 12 КК України, є злочином середньої тяжкості та частиною 1 статті 122 КК України, що є злочином середньої тяжкості; враховуючи пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілого та його представника, що не наполягають на суворій та реальній мірі покарання, особу обвинуваченого, його стан здоров`я, відношення до вчиненого, щире каяття під час судового розгляду, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання за частиною 2 статті 146 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті та за частиною 1 статті 122 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті.
На підставі статті 70 КК України за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
З врахуванням вимог вказаних статей, особи обвинуваченого, який позитивно характеризується, щиро покаявся, вину визнав, враховуючи його характеристику, перебування на обліку у лікаря психіатра, ставлення особи до вчиненого, його стан здоров`я, а тому суд вважає, що виправлення ОСОБА_12 можливе без реального відбування покарання та на підставі статті 75 КК України, слід звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.
Також необхідно встановити обов`язки передбачені пунктами 1,2 частини 1 статті 76 КК України.
На думку суду, призначене покарання у даному випадку є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нових злочинів.
Цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди на суму 6300 гривень не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не представлено,а судом не здобуто доказів про домовленість між сторонами про оплату праці ОСОБА_7 та, що дані кошти були витраченні на лікування.
Цивільний позов про стягнення моральної шкоди у розмірі 40000 гривень, підлягає до часткового задоволення.

За змістом частин 1, 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичної болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Таким чином, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_7 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_12 було заподіяно моральну шкоду.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог частини 3 статті 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням викладеного, цивільний позов потерпілого про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення та стягненню в розмірі 30000 гривень. Така сума є співрозмірною, справедливою і розумною, відповідає характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації.

Судові витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи № 6-788/17 від 23.11.2017 року про вартість мобільного телефону марки «Флай ФФ179» віднести за рахунок держави, оскільки висновки даної експертизи не мають доказового значення .
Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись статтями 85,86,94,100,128,368,373,374,376 КПК України, суд,-
У Х В АЛ И В :
Визнати винним ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання:
-за частиною 1 статті 122 КК України - у виді позбавлення волі на 1 рік;

-за частиною 2 статті 146 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі частини 1 статті 70 КК України, визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 30000 гривень.
В задоволенні цивільного позову в частині стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 матеріальної шкоди завданої злочином в розмірі 6300 гривень відмовити.
Речові докази у кримінальному провадженні:

1. докази, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Кременецького ВП ГУ НП в Тернопільській області, після вступу вироку в законну силу:

- мобільний телефон марки «Флай» з сім-карткою та відповідним зарядним пристроєм повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

- сім пластикових хомутів, одна наволочка на подушку, одне одіяло з слідами речовини бурого кольору, один зіскріб речовини бурого кольору з підлоги кімнати будинку, один дерев`яний уламок палиці, одіяло зі слідами речовини бурого кольору, один пластиковий хомут знищити;

- куртка сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, куртка синього кольору зі слідами речовини бурого кольору повернути власнику ОСОБА_4 ;

2. скасувати накладений арешт на ключі від автомобіля марки «Мерседес Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль марки «Мерседес Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, мобільний телефон марки «Соні Еріксон» з сім-карткою та відповідним зарядним пристроєм та які повернуто ОСОБА_4 , - залишити ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий: