Справа № 462/4819/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/702/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 462/4819/19, за участю

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 31 липня 2019 року,

встановила:
цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0002358 від 26.07.2019 року, а саме: автомобіль марки «Daewoo Lanos», сірого кольору, н/з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; технічний паспорт серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «Daewoo Lanos», сірого кольору, н/з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; 1 ключ від автомобіля з брелком-сигналізацією, що вилучені в ході проведення обшуку 26.07.2019 року.

Слідчий суддя прийшов до такого висновку з врахуванням того, що вказані речові докази можуть бути використані як доказ факту і обставин вчинення кримінального правопорушення та є всі підстави вважати, що такі відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Відтак для уникнення можливості їх приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, відчуження необхідним є накладення на них арешту.

На дану ухвалу захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову ухвалу, якою відмовити у клопотанні слідчого про накладення арешту в повному обсязі.
Вважає, що ухвала слідчого судді винесена з порушенням та всупереч нормам чинного законодавства України, є незаконною та необґрунтованою. Арештований автомобіль знаходиться у користуванні ОСОБА_8 відповідно до договору оренди про що достовірно було відомо органам досудового слідства, однак ані власник, ані орендар не були повідомлені про час та дату судового засідання.
Матеріали клопотання не містять жодних відомостей про належність транспортного засобу власнику, хоча оригінал технічного паспорту перебуває в поліції.
Апелянт вважає, що суд в порушення вимог КПК України прийняв рішення щодо розгляду справи без участі підозрюваного та його захисника, а також розглянув без участі прокурора та слідчого клопотання, яке подано щодо накладення арешту на майно третьої особи.
Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про залишення ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали клопотання, обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Статтею 171 КПК України встановлено обов`язкові вимоги, яким повинно відповідати клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Підстав для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що визначені ч. 2 ст. 170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.
Аналіз зазначених норм закону вказує на те, що у разі розгляду клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя повинен перевірити доводи поданого клопотання щодо наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до мети, яку зазначає слідчий у своєму клопотанні.
При цьому визначення мети та підстави арешту, яка передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, та обгрунтування її наявності є обов`язковим.
Під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді встановлено, що клопотання про арешт майна подане слідчим без додержання вимог ч.2 ст. 171 КПК України.
Зокрема, у клопотанні слідчого не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, не зазначено, яка мета та які існують підстави для накладення арешту на це майно, а також не наведено відповідне обгрунтування необхідності арешту майна.
Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна, серед іншого, повинні бути зазначені та долучені документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Так під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді колегією суддів встановлено, що клопотання про арешт майна, подане слідчим без додержання вимог п.3 ч. 2 ст. 171 КПК України, зокрема слідчим не наведено даних про осіб, яким належить майно, на яке слід накласти арешт, не долучено жодних документів на таке.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя, розглянувши клопотання слідчого про арешт майна, не перевірив відповідність його вимогам ст. 171 КПК України, не виконав вимоги п.3 ч.2 ст. 173 КПК України, які повинен був виконати, що призвело до постановлення незаконного, необґрунтованого та невмотивованого судового рішення.
Під час розгляду клопотання про арешт майна відповідно до вимог ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи наведені вище порушення, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого про накладення арешту на майно не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, його слід повернути прокурору.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задоволити частково.
Ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 31 липня 2019 року про накладення арешту на майно скасувати.
Клопотання старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 про накладення арешту на автомобіль марки «Daewoo Lanos», сірого кольору, н/з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; технічний паспорт серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «Daewoo Lanos», сірого кольору, н/з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; 1 ключ від автомобіля з брелком-сигналізацією повернути прокурору та встановити строк 72 години для усунення недоліків.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4