ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5195/19
Провадження № 1-кс/362/1821/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.09.2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и в:
04.09.2019 року слідчий СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що у ході досудового розслідування встановлено, що 02.09.2019 року приблизно о 19 годині, ОСОБА_6 перебував з ОСОБА_9 за місцем свого проживання, яке розташоване по АДРЕСА_1 .

Так, під час спільного розпивання алкогольних напоїв між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виникла словесна суперечка, в ході якої у ОСОБА_6 виник прямий умисел, спрямований на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_9 .

Так, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотиву особистих неприязних відносин, які виникли між ним та ОСОБА_9 , відшукав у приміщенні будинку АДРЕСА_1 сокиру, яку взяв у руки та умисно наніс ОСОБА_9 декілька ударів лезом сокири в область лобної частини голови та лівої вушної раковини. Від нанесення вказаних ударів ОСОБА_9 втратив свідомість та впав на підлогу.

У подальшому ОСОБА_9 госпіталізували до КНП ВРР «Васильківської ЦРЛ», де останньому вчасно надали першу невідкладну медичну допомогу, у зв`язку з чим ОСОБА_6 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Згідно довідки КНП ВРР «Васильківської ЦРЛ» від 03.09.2019 року ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; рубленої рани лобної частини голови; рубленої рани лівої вушної раковини.

03.09.2019 року ОСОБА_6 об 11:00, в порядку ст. 208 КПК України, було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, та поміщено до ІТТ № 7 ГУНП в Київській області.

04.09.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_6 підтверджується: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 03.09.2019 року, в якому осатаній вказує, що 02.09.2019 року, у вечірній час, останній спільно з ОСОБА_6 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де вони разом вживали спиртні напої. Під час вказаного відпочинку між ними виник конфлікт, який переріс у бійку, внаслідок якої ОСОБА_9 втратив свідомість; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 03.09.2019 року, в якому остання вказує, що о 04:30 год. 03.09.2019 року її син ОСОБА_9 повернувся додому з тілесними ушкодженнями у вигляді рубаних ран голови та повідомив, що вказані тілесні ушкодження наніс ОСОБА_6 ; протоколом огляду місця події від 03.09.2019 року, який проводився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами проведення вказаної слідчої дії виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на сокиру; труси помаранчевого кольору зі слідами бурого кольору; джинсові штани синього кольору зі слідами бурого кольору; пляму бурого кольору, зовні схожу на кров, з якої відібрано зразки на марлевий зріз; протоколом затримання ОСОБА_6 від 03.09.2019 року, під час якого у останнього вилучено футболку червоного кольору з плямами бурого кольору, зовні схожими на кров.

Слідчий у клопотанні вказав, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме в незакінченому замаху на умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині (вбивство), за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі без альтернативних видів покарання.

Підозрюваний може залишити територію Васильківського району, з метою переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в будь-який час, задля уникнення кримінальної відповідальності. Таким чином, вищенаведене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, необхідно зазначити, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілого у вказаному кримінальному провадженні,оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, а тому, може виникнути необхідність в додатковому допиті потерпілого. Крім того, будуть здійснюватися заходи, спрямовані на встановлення інших очевидців скоєння кримінального правопорушення. Враховуючи те, що підозрюваному достовірно відоме місце проживання потерпілого, підозрюваний, перебуваючи на волі, матиме можливість незаконно впливати на останнього, з метою зміни його показів, що зашкодить об`єктивному судовому розгляду в подальшому, враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, необхідно зазначити, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній не працює, тобто не має будь-якого правомірного джерела доходів.

Застосування домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_6 є неможливим, оскільки перебуваючи на волі останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєння особливо тяжкого злочину, незаконно впливати на свідків та інших учасників в даному кримінальному провадженні, оскільки знає місце проживання учасника кримінального провадження, відповідно, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, отже вищевказані запобіжні заходи, виходячи з їх характеру та тяжкості, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просила його задовольнити, оскільки є ризики, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та може незаконно впливати на свідків, потерпілих адресу яких він знає, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий підтримав заявлене клопотання.

Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, просив у його задоволенні відмовити, оскільки він є дуже хворим він тільки після операції на нозі йому ампутували пальці, крім того в нього на даний час гангрена ніг тому йому потрібна постійна медична допомога для подальшого лікування.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_5 просив в задоволенні клопотання відмовити, оскільки його підзахисний дуже хворий, він не може пересуватися на ногах, що спростовує ризики вказані прокурором, що його підзахисний буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, його підзахисний має постійне місце проживання де він характеризується позитивно, скарг від сусідів та сіла щодо його підзахисного не надходило, компрометуючих матеріалів щодо його підзахисного у досудового слідства відсутні. Щодо зазначених ризиків незаконно впливати на свідків та інших учасників в даному кримінальному провадженні та може вчиняти інші кримінальні правопорушення то на підтвердження вказаних ризиків до матеріалів клопотання не долучено жодного доказу, який би дав підстави вважати, що його підзахисний до цього здатен, це спростовується станом здоров`я його підзахисного, а також характеристикою на його підзахисного, якій ні разу не був притягнутий до адміністративної та кримінальної відповідальності, а тому до його підзахисного може бути застосовано альтернативний запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, оскільки його підзахисному потрібна медична допомога.

Допитай в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що щодо вчинення кримінального правопорушення вона пояснень надати не може, оскільки їй не відомо, що само там відбулося, проте вказала,що ОСОБА_6 дуже хворий, в нього відрізанні пальці ніг у зв`язку із змертвінням їх тканин та на даний час почали гнисти ноги, та почалась гангрена, а тому йому потрібна постійна медична допомога. До того, як він захворів він постійно працював в колгоспи, допомагав всім сусідам, їй по господарству, також сам постійно тримав господарство. На даний час він проживає за кошти, які отримує за оренду його землі, а також вона йому допомагає з братом харчами та ліками. Він ні коли не вступав в бійки та не вчиняв сварки в селі до нього всі сусіди добре відносяться.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, свідка,дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, а також матеріали кримінального провадження № 0001226 від 03.09.2019 року, слідчий суддя, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207 - 213 КПК України; відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному та його захисникам копії клопотання та матеріалів, що були вручені підозрюваному 04.09.2019 року о 10 год.35 хв. та його захиснику 04.09.2019 року, о 10 год. 37 хв., приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості за якими 03.09.2019 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001226 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, а саме:в незакінченому замаху на умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині (вбивство) (а.с. 6).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочинувід 03.09.2019 р., 03.09.2019 року, о 11 годині 00 хвилин, (фактичний час затримання) за адресою: АДРЕСА_1 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності захисника ОСОБА_5 (а.с.15-16).

04.09.2019 року о 10 год. 27 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, в присутності захисника ОСОБА_5 в незакінченому замаху на умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині (вбивство) (а.с.20-21).

Згідно довідки КНП ВРР «Васильківської ЦРЛ» від 03.09.2019 року ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; рубленої рани лобної частини голови; рубленої рани лівої вушної раковини. Алкогольне сп`яніння відповідно до Алкотеста № 96 від 03.02.2019 року 1.16 % (а.с.10).

Відповідно до копії паспорта підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженецьс. Кодаки, Васильківського району, Київської області, зареєстрований та проживаєс. АДРЕСА_1 .

Згідно до Довідки виданої виконавчим комітетом Кодаківської сільської ради Васильківського району Київської області від 03.09.2019 року домогосподарство розташоване за адресою: АДРЕСА_1 згідно книги погасподарського обліку № 4 рахується за ОСОБА_6 , якій за вказаною адресою проживає та зареєстрований (а..11).

Відповідно до Характеристики виданої Кодаківської сільської радою Васильківського району Київської області від 04.09.2019 року №303 громадянин ОСОБА_6 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Компрометуючих матеріалів щодо ОСОБА_6 в сільській раді відсутні.

За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Частина другастатті 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011). Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі-Лист ВССУ) наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:
- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК України, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України , і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

4) перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

5) враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Відповідно до п. 5 Листа ВССУ, слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання).
У випадку недотримання слідчим, прокурором вимог ст. 184 КПК, слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.
Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числінаявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо;

7) майновий стан підозрюваного. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту);

8) наявність судимостей у підозрюваного,

9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Загальною декларацією прав людини (статті 3, 9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «ЛУЦЕНКО ПРОТИ УКРАЇНИ» у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року у пункті 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями). Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції. У цьому контексті термін «свавільність» розуміється ширше, ніж лише невідповідність національному законодавству. Як наслідок, законне позбавлення свободи за національним законодавством усе одно може бути свавільним і, таким чином, може порушувати Конвенцію, зокрема, коли з боку державних органів мала місце недобросовісність або введення в оману (рішення від 09 липня 2009 року у справі «Моорен проти Німеччини» (Mooren v. Germany) [ВП], заява № 11364/03, пункти 72, 77 та 78, з подальшими посиланнями), або коли таке позбавлення свободи не було необхідним за конкретних обставин (рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), заява № 65559/01, пункт 74)».

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України - позбавлення волі без альтернативних видів покарання;його вік,стан здоров`я; те, що ОСОБА_6 має тяжке захворювання, пересуватися може важко і тільки на палицях, потребує медичного догляду; міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання де проживає з народження; характеризується за місцем проживання позитивно, що підтверджується характеристикою наданою Кодаківською сільською радою; раніше не судимий до адміністративної відповідальності також не притягувався, а тому приходить до обґрунтованого висновку про недоведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених частиною першоюстатті 194 КПК України.
Прокурором та слідчим, окрім того, не підтверджено можливість ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки не було надано доказів, що до нього раніше застосовувались запобіжні заходи, умови яких він порушував, посилання ж прокурора на те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення є недоведеними, оскільки досудовим слідством не надано допустимих та належних доказів в підтвердження цього, та відсутні підстави вважати, що відносно ОСОБА_6 дієвим буде лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з матеріалів справи не вбачається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першоїцієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першоїцієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваногообов`язки, передбачені частиною п`ятоюцієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, слідчий суддя вважає, що необхідно відмовити в застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо нього альтернативний запобіжний захід, а саме: домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні.

Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, статтями 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 195, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК Українивідмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_6 ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кодаки, Васильківського району, Київської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, тимчасово не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на шістдесят днів, а саме до 01 листопада 2019 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- не залишати житло за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, на період дії ухвали, строком на 60 днів, а саме до 01 листопада 2019 року, включно.
- з`являтися на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;

- не відлучатись із місця проживання в зазначений час, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю Васильківському відділу поліції ГУ Національної поліції в Київської області.
Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокуратуруВасильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення та до 01 листопада 2019 року, включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу протягом п`яти діб з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 09 вересня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_11