Справа № 212/2578/15-к
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

05 червня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7
при розгляді у судовому засіданні кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.121 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.296, ч.2 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні від прокурора поступило клопотання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ще на 60 днів з огляду на те, що надалі існують обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Інші учасники судового розгляду заперечили стосовно заявленого клопотання.
Заслухавши думку всіх учасників судового розгляду, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного. Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2019 року продовжено відносно обвинуваченого запобіжний захід тримання під вартою на 60 днів - до 10 червня 2019 року, з урахуванням як тяжкості інкримінованого йому злочину так і особи обвинуваченого.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Суд має на увазі, що сама по собі тривалість запобіжного заходу хоча і змінює взагалі стан речей в цьому питанні, але з огляду на завершуючу стадію кримінального провадження, в даному випадку, підсилює ризик переховування і з твердженням захисника про нівелювання цього ризику відбутою більшою частиною можливого покарання суд не погоджується.
Таким чином, з огляду на те, що на даний час суд продовжує розгляд кримінального провадження, застосування більш м`якого запобіжного заходу вважається недоцільним і таким, що суперечить цілям та задачам кримінального провадження. Суд дійшов висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177-178, 331,369,372, КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.296, ч.2 ст.121 КК України на шістдесят днів, до 03 серпня 2019 року включно.
Строк дії ухвали закінчується 03 серпня 2019 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1