ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" вересня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
заявника адвоката ОСОБА_3 ,
19.09.2019 р. адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулась до суду із клопотанням про часткове скасування арешту на вилучене під час обшуку майно, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.07.2019 року, а саме на: мобільний телефон «Самсунг» у корпусі чорного кольору ІМЕЙ № 1: НОМЕР_1 ; ІМЕЙ № 2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора «Водафон Україна» № НОМЕР_3 ; чернетки з рукописними записами на 18 аркушах, вантажні декларації «Ночний експрес» в оригіналах та копіях у 5 примірниках; видаткову накладну «Експрес Пошта» від 08.07.2019, декларації про прийняття вантажу «Ін-тайм» 4 штуки; видаткову накладну «Експрес пошта» 3 штуки, чернетки з рукописними записами 5 штук, квитанцію 1 штука, чеки ПАТ «КБ Приват Банк» 14 штук, 2 блокноти із рукописними записами, грошові кошти в сумі 264 100,00 (двісті шістдесят чотири тисячі сто) гривень, 3 700,00 (три тисячі сімсот) доларів США (перелік купюр зазначений в протоколі обшуку від 11.07.2019 року).
Заявник в судовому засіданні подану заяву підтримала повністю, просила її задовольнити.
Старший слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився, до суду надав лист, в якому просив вирішити клопотання про скасування арешту з майна на розсуд суду та розглянути клопотання без його участі, у зв`язку із службовою зайнятістю.
Слідчий суддя, вислухавши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.07.2019 р., накладено арешт на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуків, в тому числі в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , в квартирі АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон «Самсунг» у корпусі чорного кольору ІМЕЙ № 1: НОМЕР_1 ; ІМЕЙ № 2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора «Водафон Україна» № НОМЕР_3 ; чернетки з рукописними записами на 18 аркушах, вантажні декларації «Ночний експрес» в оригіналах та копіях у 5 примірниках; видаткову накладну «Експрес Пошта» від 08.07.2019, декларації про прийняття вантажу «Ін-тайм» 4 штуки; видаткову накладну «Експрес пошта» 3 штуки, чернетки з рукописними записами 5 штук, квитанцію 1 штука, чеки ПАТ «КБ Приват Банк» 14 штук, 2 блокноти із рукописними записами, грошові кошти в сумі 264 100,00 (двісті шістдесят чотири тисячі сто) гривень, 3 700,00 (три тисячі сімсот) доларів США (перелік купюр зазначений в протоколі обшуку від 11.07.2019 року), - до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданій стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Так, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
В судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування було призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу, яку в теперішній час виконано та інформацію було завантажено на електронний носій.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що арештовані грошові кошти були отриманні в борг ОСОБА_5 у ОСОБА_6 , що підтверджується борговою розпискою від 12.11.2018 р., копія якої долучена до матеріалів справи.
Таким чином, досудовим слідством на надано доказів, які б свідчили, що у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт тимчасово вилученого майна, існує подальша потреба.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приймаючи до уваги той факт, що вказане майно перебуває у розпорядженні сторони обвинувачення майже 2 місяці, керуючись також загальними засадами кримінального провадження, визначеними у ст. 7 КПК України, положеннями ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , в квартирі АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон «Самсунг» у корпусі чорного кольору ІМЕЙ № 1: НОМЕР_1 ; ІМЕЙ № 2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора «Водафон Україна» № НОМЕР_3 ; чернетки з рукописними записами на 18 аркушах, вантажні декларації «Ночний експрес» в оригіналах та копіях у 5 примірниках; видаткову накладну «Експрес Пошта» від 08.07.2019, декларації про прийняття вантажу «Ін-тайм» 4 штуки; видаткову накладну «Експрес пошта» 3 штуки, чернетки з рукописними записами 5 штук, квитанцію 1 штука, чеки ПАТ «КБ Приват Банк» 14 штук, 2 блокноти із рукописними записами, грошові кошти в сумі 264 100,00 (двісті шістдесят чотири тисячі сто) гривень, 3 700,00 (три тисячі сімсот) доларів США (перелік купюр зазначений в протоколі обшуку від 11.07.2019 року), накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.07.2019 р. по справі № 640/9608/19, н/п 1-кс/640/8950/19.
Повернути вказане майно - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1