печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , осіб, які звернулись з клопотанням - адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 року у справі № 757/39291/19-к в рамках кримінального провадження № 0000189, -
ВСТАНОВИВ:
29.08.2019 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яке передано слідчому судді ОСОБА_1 того ж дня, про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, від 29.07.2019 у кримінальному провадженні № 0000189, а саме на:

- квартира за адресою: АДРЕСА_1 ;
- дачний будинок за адресою: АДРЕСА_2 ;
- нежилі приміщення (номер апартаменти з кухнею) за адресою: АДРЕСА_3 ;
- квартира за адресою: АДРЕСА_4 ;
- нежитлове приміщення №16 за адресою: АДРЕСА_5 ;
- земельна ділянка, кадастровий номер: :58:002:1213, за адресою: АДРЕСА_6 ;
- земельна ділянка, кадастровий номер: :01:006:0425, за адресою: АДРЕСА_7 ;
- грошові кошти, розміщені на банківських розрахункових рахунках, за яким закріплені відповідні банківські картки (№№ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , депозитах та сейфових скриньках, відкритих у ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_8 .
- квартиру за адресою: АДРЕСА_8 .

- автотранспортний засіб марки «Audi», модель «Q8», сірого кольору, 2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_9 , VIN: НОМЕР_10 .

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявник вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження минула потреба.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Другим управлінням організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000189 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 361 та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 301 КК України, ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 301 КК України КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 361, ч. 2, ст. 361-1, ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст.209 КК України.

29.07.2019 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №:757/39291/19-к за клопотанням прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 було накладено арешт серед іншого, на майно:

- квартира за адресою: АДРЕСА_1 ;
- дачний будинок за адресою: АДРЕСА_2 ;
- нежилі приміщення (номер апартаменти з кухнею) за адресою: АДРЕСА_3 ;
- квартира за адресою: АДРЕСА_4 ;
- нежитлове приміщення №16 за адресою: АДРЕСА_5 ;
- земельна ділянка, кадастровий номер: :58:002:1213, за адресою: АДРЕСА_6 ;
- земельна ділянка, кадастровий номер: :01:006:0425, за адресою: АДРЕСА_7 ;
- грошові кошти, розміщені на банківських розрахункових рахунках, за яким закріплені відповідні банківські картки (№№ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , депозитах та сейфових скриньках, відкритих у ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_8 .
- квартиру за адресою: АДРЕСА_8 .

- автотранспортний засіб марки «Audi», модель «Q8», сірого кольору, 2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_9 , VIN: НОМЕР_10 .

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 29.07.2019 при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту майна з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Версія органу досудового розслідування, що майно на яке накладено арешт відповідає ознакам визначених ст. 98 КПК України, тобто відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0000189, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами, а спростована наданими доказами в обґрунтування скасування арешту майна.

Представниками власника майна в клопотанні зазначено та документально підтверджено те, що майно на яке накладено арешт та яке перебуває у власності ОСОБА_6 було набуте до можливого вчинення останнім кримінального правопорушення, оголошення йому підозри та до внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Отже таке майно не може вважатися речовим доказом у кримінальному провадженні, а також таким що здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Також, в клопотанні прокурора та за наслідками його розгляду в ухвалі слідчого судді про накладення арешту майно зазначається про те що досудовим розслідуванням досліджується обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, однією з санкцій вищезазначеної статті є конфіскація майна. Проте підозра за ч. 3 ст. 209 КК України ОСОБА_6 не оголошена, отже застосування конфіскації щодо арештованого майна неможливе.

В прохальній частині клопотання про скасування арешту також зазначено необхідність скасування арешту на майно, яке належить ОСОБА_7 , проте 06.09.2019 року через канцелярію суду надійшло клопотання представників власника майна про залишення клопотання в частині скасування арешту на майно яке належить ОСОБА_7 без розгляду.

Враховуючи, вказане підстав вважати, що існує правова підстава для арешту майна заявника взагалі спростовується, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як представник органу досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 року у справі № 757/39291/19-к на майно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належить йому та його дружині на праві спільної сумісної власності, а саме:
- квартира за адресою: АДРЕСА_1 ;
- дачний будинок за адресою: АДРЕСА_2 ;
- нежилі приміщення (номер апартаменти з кухнею) за адресою: АДРЕСА_3 ;
- квартира за адресою: АДРЕСА_4 ;
- нежитлове приміщення №16 за адресою: АДРЕСА_5 ;
- земельна ділянка, кадастровий номер: :58:002:1213, за адресою: АДРЕСА_6 ;
- земельна ділянка, кадастровий номер: :01:006:0425, за адресою: АДРЕСА_7 ;
- грошові кошти, розміщені на банківських розрахункових рахунках, за яким закріплені відповідні банківські картки (№№ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , депозитах та сейфових скриньках, відкритих у ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_8 .
Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 15 год. 50 хв. 13 вересня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1