Номер провадження: 11-сс/813/1208/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власників майна - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власників майна ПП «СІКОМСЕРВІС-ІНВЕСТКОМ» та ФОП ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 04.07.2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0006181 від 04.09.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 04.07.2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одеса ГУНП України в Одеській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0006181 від 04.09.2018 року та накладено арешт на майно, яке 24.05.2019 було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- незаповнені рахунки фактури у кількості 35 штук з печаткою «Сікомсервіс Інвестком»;

- договір на виготовлення продукції по індивідуальному замовленню від 14.02.2009 року, ОСОБА_8 не підписаний на 5 арк.;

- специфікація договору № 14/12/19 на 1 арк.;

- копія квитанції від 28.12.2009 року (17 000 грн); рахунок фактура № 4Д від 14 березня;

- рахунок до замовлення № 4ШХ000000355 ВІД 14.04.2015 на суму 351,00 грн. та квитанція Приват Банк;

- рахунок до замовлення № ШХ 000000328 від 07.08.2015 року та квитанція Приват Банк на 290, 00 грн.;

- рахунок до замовлення № ШХ 000001040 від 05.10.2015 року на суму 2058,75 гривень та квитанція Приват Банк на суму 2060,00 гривень;

- видаткову накладну № РН-0000617 від 05.08.2016 року та рахунок фактура до накладної; видаткова накладна № РН 0000602 від 16.08.2016 року;

- рахунок фактура № 105Д від 02.08.2016 року;

- видаткову накладну № РН-0000173 від 23.03.2017 року та рахунокфактура № 25-Д від 23.03.2017 року;

- договір купівлі продажу № 20/04 від 20.04.2017 року;

- копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_8 № НОМЕР_1 ;

- копію свідоцтва платника єдиного податку № 517140 ОСОБА_8 ;

- квитанцію Приват Банку від 26.10.2017 року на суму 14247, 41 грн.;

- квитанцію Приват Банку від 25.10.2017 року на суму 14900, 00 гривень;

- квитанцію Приват Банку від 19.10.2017 року на суму 14979, 13 гривень;

- квитанцію Приват Банку від 19.10.2017 року на суму 14571,11 гривень;

- квитанцію Приват Банку від 19.10.2017 року на суму 7904, 86 гривень;

- рахунок фактура № 97-Д від 28.08.2017 року; видаткова накладна № РН-0000678 від 01.09.2017 року;

- акт № ОУ 00000047 від 01.09.2017 року; видаткова накладна № РН- 0000678 від 01.09.2017 року;

- акт № ОУ - 0000047 від 01.09.2017 року; накладна на повернення № ВН 0000001 від 25.10.2017 року;

- видаткову накладну № РН 0002391 ВІД 07.12.2017 року;

- розхідну накладну № РН 0002391 від 07.12.2107 року;

- рахунок фактура № 119 Д від 07.12.2017 року;

- копію квитанції Приват Банк від 11.02.2018 року на суму 7615, 00 грн.;

- рахунок фактура № 18 Д від 21.03.2018 року;

- рахунок фактура № 18 Д від 21.03.2018 року;

- видаткову накладну № РН-0000333 від 10.07.2018 року;

- рахунок фактура № 91-Д від 25.06.2018;

- рахунок фактура № 315 від 10.07.2018;

- квитанцію від 12.07.2018 року;

- рахунок фактура № 112 Д від 02.08.2018;

- видаткову накладну № РН- 0000456 від 07.08.2018 року;

- рахунок фактура № 187 від 10.05.2018 року;

- видаткову накладну № ЛРН 0001879 від 11.10.2018;

- рахунок фактура № 160-Д від 12.12.2018 року;

- видаткову накладну № РН-0000098 від 06.03.2019 року;

- рахунок 211; фактура № 1-Д від 22.02.2019 року;

- рахунок фактура № 22-19 від 22.02.2019 року та копії до нього у кількості 2 шт.;

- рахунок фактура № 2Д від 07.03.2019 року;

- рахунок фактура № 2Д від 07.03.2019 року;

- рахунок - фактура № 14514 від 15.05.2019 року;

- видаткову накладну № 13253 від 16.05.2019 року;

- розхідну накладну № РН- 0000587 від 23.05.2019 року;

- видаткову накладну № РН -0000712 від 26.11.2018 року;

- рахунок фактура № 148 д від 21.11.2018 року;

- видаткову накладну № РН-0000749 від 14.11.2018 року;

- печатку «ЧП ОСОБА_10 : Салон Донна ОСОБА_11 : 334114;334224 ул. Разумовская,18»4;

- копію паспорта МО659588 на 1 арк.;

- копію тимчасової посвідки на постійне місце проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- копію картки фізичної особи платника податків № НОМЕР_2 на ОСОБА_8 ,

- копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця № НОМЕР_1 ;

- копію свідоцтва платника Єдиного податку № НОМЕР_3 ОСОБА_8 ,

- копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № 152825 на 2 арк.;

- грошові кошти в сумі 3 100 (три тисячі сто) гривень, 9580 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень, 2100 доларів США та 15 євро;

- електронну машину для підрахунку купюр DORS600, серійний номер 009419;

- ноутбук марки «Асеr» в корпусі чорного кольору, Aspire 5349-В802G32Mikk LXRR90C0041320A5F02500 та зарядний пристрій до нього;

- ноутбук марки «Lenovo» В550 модель20053 серійний номер СВG 3136598 в корпусі чорного кольору та зарядний пристрій;

- процесор Windows XP Home Edition OEM Produсt 00043-499-100-336, QWPGG-7KQPB-VGP6Q-HY9FF-V94JY;

- процесор фірми Зелман в корпусі чорного кольору № А008827.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представник власників майна ПП «СІКОМСЕРВІС-ІНВЕСТКОМ» та ФОП ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст.370 КПК України, є незаконною, належним чином невмотивованою та необґрунтованою, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання не врахував, що стороною обвинувачення не доведено наявність підстав та ризиків, передбачених ст.170 КПК України. На думку представника власника майна слідчий суддя не врахував те, що:

- вилучене майно не відповідає критеріям ст.98, ч.2 ст.167 КПК України;

- відсутні підстави вважати, що майно використовувалось, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегло на собі його сліди чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ.

- слідчим не доведені ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження вилученого майна;

- в клопотанні не доведена причетність службових осіб ПП «СІКОМСЕРВІС-ІНВЕСТКОМ» та ФОП ОСОБА_8 до кримінального правопорушення, яке розслідується в рамках кримінального провадження №0006181 від 04.09.2018 року.

- не доведено обґрунтовану підозру конкретних осіб підприємств.

Також в апеляційній скарзі зазначив, що електронні системи та їх частини були вилученні в порушення ч.2 ст.168 КПК України, оскільки їх вилучення блокує фінансово-господарську діяльність підприємств, а вилучений електронний підпис необхідний для здачі бухгалтерських звітів.

Заслухавши суддю-доповідача, представника власників майна адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 зазначеної норми права метою накладення арешту на майно є:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Крім того, частиною 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, в тому числі, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На теперішній час слідчим відділом Приморського ВП в м.Одеса ГУНП України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0006181 від 04.09.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 04.09.2018 до Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області надійшли матеріали з УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України по зверненню заступника голови правління ГО "Антикорупційний контроль України" ОСОБА_12 про те, що посадові особи регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", розташованої за адресою: м.Одеса, вул.Пантелеймонівська, 19, та інших комерційних структур за попередньою змовою при проведенні тендерів зловживають службовим становищем, привласнюють державні кошти.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_12 вбачається, що організатором даного кримінального правопорушення є начальник служби капітальних вкладень регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ «Укрзалізниця», ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який разом зі своїм батьком ОСОБА_14 та рідним братом ОСОБА_15 , організували мережу підконтрольних підприємств ТОВ "Інвестколіяпроект" (), ТОВ "Стражспецтех" (), ТОВ "Центр ОПС", ПП "Копред Юг" (), ТОВ "ТВЧ" (), ПП "Сікомсервіс-Інвестком" (), ФОП ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ФОП ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та суб`єктів господарювання, які здійснюють розкрадання грошових коштів ПАТ "Укрзалізниця".

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування встановлено, що підприємства, які беруть участь в тендерах ПАТ "Укрзалізниця", а саме: ТОВ "Інвестколіяпроект" (), ТОВ "Стражспецтех" (), ТОВ "Центр ОПС", ПП "Копред Юг" (), ТОВ "ТВЧ" (), ПП "Сікомсервіс-Інвестком" (), ФОП ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ФОП ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_2 ), підконтрольні ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , та їх фактичне місце знаходження за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 44.

Зазначені підприємства, будучі пов`язаними між собою, приймають участь у тендерних процедурах, які організовують структурні підрозділи ПАТ "Укрзалізниця" та виступають фіктивними конкурентами під час їх проведення з метою виконання норм та положень ЗУ «Про державні закупівлі».

За період 2017-2019 ТОВ «Стражспецтех», «Інвестколіяпроект», ТОВ «Центр ОПС» та ПП «Компред Юг» незаконно перемогли у більш ніж у 200 тендерних процедурах, по яким укладено відповідну кількість договорів на постачання товарів, робіт та послуг з ПАТ "Укрзалізниця" на загальну суму більш ніж 35 млн. грн.

В подальшому, учасники злочинної групи під час виконання умов укладених договорів здійснили розкрадання кошів регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" шляхом завищення обсягів виконаних робіт, постачання невідповідних товарів, та постачання товарів по цінам, які суттєво перевищують ринкові.

Апеляційний суд вважає, що слідчим доведено наявність розумної підозри щодо вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, що підтверджується доданими до клопотання про арешт майна документами, які підтверджують, зокрема, наявність ознак пов`язаності юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що були задіяні у процедурах тендерів за замовленнями структурних підрозділів ПАТ «Укрзалізниця» та подальшого виконання укладення договорів за результатами проведення тендерів в сукупності з іншими відомостями про фактичні обставини, а саме даними про перемогу певних юридичних осіб у більшості тендерів за замовленнями структурних підрозділів ПАТ «Укрзалізниця» та їх характеристикою щодо виконання аналогічних договорів та наявністю орендованого або власного майна.

24.05.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси був проведений обшук в м.Одеса, вул.Розумовського, буд.18, - за місцем реєстрації ПП «СІКОМСЕРВІС-ІНВЕСТКОМ».

В ході проведення обшуку було вилучене майно у виді паперових та електронних носіїв інформації, печатки та грошових коштів.

Постановою слідчого від 25.05.2019 року вилучене в ході обшуку майно було визнано речовим доказом та долучено до кримінального провадження №0006181.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 04.07.2019 року був накладений арешт на вилучене майно шляхом заборони розпорядження та користування.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі про те, що вилучене в ході обшуку 24.05.2019 року майно у виді паперових та електронних носіїв інформації, печатки відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні №0006181, а накладення арешту на грошові кошти відповідає меті забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Положеннями ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, зокрема, зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0006181 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, мають бути досліджені факти щодо наявності ознак привласнення або розтрати грошових коштів ПАТ «Укрзалізниця» у ході виконання договорів, укладених за результатами тендерів, в яких також приймало участь ПП «СІКОМСЕРВІС-ІНВЕСТКОМ», шляхом завищення обсягів виконаних робіт, постачання невідповідних товарів та постачання товарів за цінами, які суттєво перевищують ринкові тощо, обґрунтованими визнаються доводи слідчого та висновки ухвали слідчого судді про те, що вилучене майно у виді носіїв інформації може містити відомості щодо правовідносин між ПП «СІКОМСЕРВІС-ІНВЕСТКОМ» та структурними підрозділами ПАТ «Укрзалізниця», або з іншими підприємствами, які являлися конкуруючими учасниками у відповідних тендерах, а також може містити інформацію щодо виконання угод, укладених за результатами тендерів за замовленням ПАТ «Укрзалізниця».

Тому вилучене в ході обшуку 24.05.2019 року за адресою: м.Одеса, вул. Розумовського, буд.18, майно у виді паперових та електронних носіїв інформації, печатки відповідає критеріям речових доказів, передбачених ст.98 КПК України.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Таким чином, на підставі всебічного та повного дослідження фактичних обставин провадження за клопотанням слідчого про арешт майна слідчий суддя вірно встановив, що наявні підстави, передбачені ст.170 КПК України, для застосування у кримінальному провадженні №0006181 такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), який відповідає принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин апеляційний суд визнає необґрунтованою апеляційну скаргу представника власників майна ПП «СІКОМСЕРВІС-ІНВЕСТКОМ» та ФОП ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись статтями 170-173, 370, 376, 395, 404, 405, 407, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника власників майна ПП «СІКОМСЕРВІС-ІНВЕСТКОМ» та ФОП ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 04.07.2019 року про арешт майна, вилученого 24.05.2019 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0006181 від 04.09.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3