ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/1317/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1621/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.ч.2,3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 28 січня 2019 року, стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 28 січня 2019 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Мерефа Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:
- 05.05.2017 Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
визнаний винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, з призначенням покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 05.05.2017 у виді 8 місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі.

Вказаним вироком встановлено, що 17 жовтня 2017 року о 17.30 годині, ОСОБА_7 , знаходячись поблизу домоволодіння, що належить ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , знаючи достовірно, що господар домоволодіння відсутній вдома та перебуває в іншому місці, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом розбиття скла вікна потрапив до домоволодіння. Після чого, знаходячись в будинку, ОСОБА_7 викрав в одній з кімнат грошові кошти в сумі 2000 гривень. Далі, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на території веранди вказаного домоволодіння таємно викрав спортивний велосипед «AZOMUT TORNADO», вартість якого складає 2275,00 гривень.
Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник разом з викраденим та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4275,00 гривень.
Крім того, 28.01.2018, приблизно о 17.00 годині в м. Мерефа Харківського району Харківської області ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до стадіону «Авангард», розташованого по вул. Леонівська, 86, де з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом демонтажу, викрав секцію металевих воріт, розміром 2,32x1,83 см, які перебувають на балансі Мереф`янської міської ради, вартістю 950, 00 гривень, після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив Мереф`янській міській раді матеріальну шкоду на вище вказану суму.
Крім того, 30.01.2018 приблизно о 17.00 годині ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до стадіону «Авангард», розташованого по вул. Леонівська, 86, де з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом демонтажу, викрав секцію металевих воріт, розміром 2,32x1,83 см, вартістю 950,00 гривень, та металеву хвірточку, розміром 1,22x1,86 см, вартістю 300,00 гривень, які перебувають на балансі Мереф`янської міської ради, після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив Мереф`янській міській раді матеріальну шкоду на загальну суму 1250,00 гривень.
Крім того, 02 лютого 2018 року, у вечірній час, більш точного часу судовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, з пункту промивки вагонів, який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Конституції, 48, шляхом відриву з даху незаконно таємно викрали металевий двотавр. Після чого, з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим металевим двотавром на власний розсуд, чим спричинили ПАТ «Українська залізниця» Регіональна Філія «Південна залізниця виробничий підрозділ «експлуатаційне вагонне депо Куп`янськ» матеріальну шкоду на суму 1852,00 гривні.
Крім того, в період часу з 01.07.2018 по 13.07.2018 ОСОБА_7 , знаходячись поблизу домоволодіння, що належить ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , знаючи достовірно, що господар домоволодіння відсутній вдома та перебуває в іншому місці, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом зламу замку на дверях потрапив до домоволодіння. Після чого, знаходячись в будинку, ОСОБА_7 викрав в одній із кімнат металеву газову двоконфорочну піч «Брест», коричневого кольору, радянського виробництва, в нижній частині якої мається духова шафа. Вартість вищевказаної газової печі складає 440,00 гривень.
Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник разом з викраденим та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 440,00 гривень.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить вирок Харківського районного суду Харківської області від 28.01.2019 року скасувати. Постановити новий вирок, яким призначити йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Крім того на підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення до набрання вироком чинності.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом призначено покарання, яке повністю не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

Вислухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу і просив пом`якшити покарання; пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, конкретні обставини кримінальних правопорушень, данні про особу обвинуваченого, який судимий на шлях виправлення не став та, будучи засудженим, після постановлення вироку, в період іспитового строку вчинив нові злочини, не одружений, не працює, має постійне місце мешкання, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Відповідно до ст.ст. 66,67 КК України судом враховано обставини які пом`якшують покарання щире каяття та сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 будучи раніше судимим, вказані кримінальні правопорушення вчинив в період іспитового строку, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особи та установку на особисте збагачення шляхом скоєння злочинів.

При таких обставинах, враховуючи, що ОСОБА_7 вичинив злочини проти власності, з такими кваліфікуючими ознаками, як вчинені повторно, та поєднане з проникненням у житло, доводи апеляційної скарги обвинуваченого, щодо невідповідності розміру покарання тяжкості вчинених злочинів, в достатній мірі не впливають на суспільну небезпечність особи обвинуваченого та скоєних ним злочинів і не дають підстав для пом`якшення покарання. Суд призначив покарання за найбільш тяжким злочином та сукупністю злочинів в мінімальному розмірі.

Тому колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 відповідає тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, підстав вважати призначене покарання явно несправедливим у зв`язку із суворістю колегія суддів не має.

Також, обвинувачений подав клопотання про зарахування йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, тобто на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року).

Як вбачається з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, після 21 червня 2017 року.

Відповідно до правового висновку, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII.

З огляду на викладене, клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зарахування йому попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Харківського районного суду Харківської області від 28 січня 2019 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: