ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1533/19 Справа № 202/7457/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000878 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2019 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Красноперекопськ, АРК, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або частково задовольнити клопотання та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки є неконкретне, адже з нього не зрозуміло, які саме матеріальні цінності не передані адресатам та хто є потерпілим у цьому провадженні.
Вказує на те, що злочин за ч.4 ст.191 КК України, передбачає обов`язкову ознаку об`єктивної сторони складу злочину - наявність збитків в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів громадян.
Слідчий зазначає, що збитки підтверджуються висновком судово-економічної експертизи № 218 від 22.08.2018 року, однак цей висновок зроблений не експертом державного експертного інституту, що ставить під сумнів його висновки.
Зазначає, що висновки цієї експертизи взагалі нічого не встановлюють та не можуть братися до уваги, оскільки проведені без повного пакету бухгалтерських документів.
Вказує на те, що згідно із повідомленням донора благодійної допомоги із Франції, долученим до матеріалів провадження, то вони не звертались до правоохоронних органів України або Франції, та взагалі не мають жодних претензій до БФ Дружня підтримка.
Протоколи допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 також не підтверджують обгрунтованість підозри.
Посилається на те, що встановлений слідчим суддею ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є безпідставним, оскільки ОСОБА_8 офіційно зареєстрований як внутрішньо переміщений у м.Києві, після анексії жодного разу не їздив до Криму, має стійкі соціальні зв`язки, саме на підконтрольній Україні території.
Враховуючи наведене, прокурором не надано слідчому судді жодного належного і допустимого доказу на підтвердження обгрунтованості підозри ОСОБА_8 та про наявність ризику, передбаченого ст.177 КПК України.
Зазначає, що ОСОБА_8 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, має позитивні характеристики, є волонтером, має тісні соціальні зв`язки, працевлаштований.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2019 рокубуло задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту дна строк 60 днів, тобто до 14 грудня 2019 року включно, із забороною йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 22.00 години вечора до 06.00 години ранку наступної доби та зобов`язано ОСОБА_8 прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зареєстрований на тимчасово окупованій території, яка є непідконтрольною українській владі.
Крім того, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані про особу підозрюваного, який має стійки соціальні зв`язки: сім`ю, постійне місце проживання та роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, та дійшов висновку що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за місцем свого проживання в певний період доби та поклавши на нього обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями частини 1 та 2 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.

На думку колегії суддів, при обрані запобіжного заходу ОСОБА_8 ці вимоги закону були дотримані.

Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: - протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 ; - висновком судово-економічної експертизи № 218 від 22.08.2018 року; - вилученими в ході тимчасового доступу матеріалами у Міністерстві соціальної політики України, а саме, документів, які стали підставою для визнання вантажів благодійною допомогою без сплати мита, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Таким чином, доводи захисника щодо недоведеності обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину, не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним. Також, приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Твердження захисника про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки є неконкретним, колегія суддів вважає необгрунтованим, адже в повідомленні про підозру ОСОБА_8 від 15.10.2019 року (а.п. 19-24), відсутні заперечення підозрюваного щодо такого повідомлення та порушення будь-яких його прав.
Доводи захисника про те, що докази у цьому кримінальному провадженні не підтверджують обгрунтованість підозри є безпідставними, оскільки слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлений ризик об`єктивно існує і для його запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Так, слідчий суддя врахував існування ризику, що перебуваючи на свободі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зареєстрований на тимчасово окупованій території, яка є непідконтрольною українській владі, у зв`язку з чим обґрунтовано дійшов висновку про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначений ризик вказаний у клопотанні слідчого та встановлений в ухвалі слідчого судді.
Відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.
При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані про особу підозрюваного, який має стійки соціальні зв`язки: сім`ю, постійне місце проживання та роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний є внутрішньо переміщеною особою, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, має позитивні характеристики, є волонтером, має тісні соціальні зв`язки, працевлаштований, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду, оскільки слідчим суддею при постановленні ухвали зазначене було враховано, окрім того, вказані факти є такими, що не зменшують заявлений у кримінальному провадженні ризик.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 181 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги захисника слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2019 року - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2019 рокущодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4