ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/162/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/807/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження №0002040 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 03.07.2019 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таврійське Голопристанського району Херсонської області, громадянина України, освіта початкова середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
04.06.2008 року вироком Голопристанського районного суду Херсонської області за ст. 185 ч.3 КК України на строк 3 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік;
08.04.2010 року вироком Голопристанського районного суду Херсонської області за ст. 185 ч.3, 71 КК України на строк 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 25.01.2013 року по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст вироку та встановлених судом обставини кримінального провадження

Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Строк відбування покарання обчислено з моменту затримання в порядку виконання вироку. Запобіжний захід залишено домашній арешт. Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Суд встановив, що ОСОБА_8 26 листопада 2018 року близько 14.30 години, знаходячись в с. Таврійське Голопристанського району Херсонської області, умисно, керуючись корисливими мотивами та єдиним умислом, направленим на незаконне заволодіння чужим майном, повторно, шляхом ривку та пошкодження замикаючого пристрою на вхідних дверях проник до житлового будинку АДРЕСА_2 , звідки викрав наступне майно: телевізор «Електрон 37 ТК-791-1» вартістю 425 гривень; бідон алюмінієвий об`ємом 40 л вартістю 375 гривень, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 800 гривень.

Вимоги і доводи апеляційної скарги
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить змінити вирок, не позбавляти ОСОБА_8 свободи та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, застосовувавши положення ст. ст. 75, 76 КК України. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає що не оскаржує фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, однак вважає покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально занадто суворим, оскільки обвинувачений активно сприяв слідству, в суді повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, добровільно відшкодував потерпілому завдану матеріальну та моральну шкоду, хоча й перебував у розшуку, однак це викликано необхідністю заробляти на життя, покарання за попередніми вироками відбуті ним повністю, отже наявність судимостей не можна ставити йому в провину.

Позиції учасників апеляційного розгляду
Обвинувачений ОСОБА_8 з`явився до апеляційного суду, однак від самого початку апеляційного розгляду перешкоджав проведенню судового засідання, вів себе зухвало, голосно кричав, сміявся, ображав суддів нецензурною лайкою, своєю зухвалою поведінкою, жестами та образами демонстрував намір зірвати судовий розгляд.

Суддя-доповідач неодноразово роз`яснювала обвинуваченому зміст положень ст. 330 КПК та попереджала про можливість видалення за зали суду в разі продовження протиправної поведінки, на що ОСОБА_8 продовжував ображати нецензурною лайкою суддю-доповідача та членів колегії суддів, які робили йому зауваження, не підкорявся розпорядженням головуючого, відмовлявся відповідати на запитання суду щодо наявності відводів складу суду, клопотань тощо, тобто на давав можливості розпочати апеляційний розгляд, через що ухвалою колегії суддів, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, був видалений з зали суду на весь час апеляційного розгляду.

Захисник ОСОБА_7 повідомив суду, що попередньо узгоджував позицію захисту з обвинуваченим, подавши в його інтересах апеляційну скаргу, мав з ним конфіденційні побачення, та вважав за можливе здійснити апеляційний розгляд у відсутності останнього. Свою апеляційну скаргу підтримав, просив звільнити ОСОБА_8 від призначеного судом покарання з випробуванням, застосовувавши положення ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки вважає, що виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства. Заначив, що ОСОБА_8 сам добровільно відшкодував потерпілому завдану матеріальну та моральну шкоду, у вчиненому злочині щиро розкаявся, тому заслуговує на поблажливе ставлення до себе.

Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначивши, що обвинуваченому призначено судом покарання з дотриманням вимог ст. 65 КК України.
Потерпілий ОСОБА_9 до суду апеляційної інстанції не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення або про свою обов`язкову участь не подавав (а.п. 95).

Оцінка Суду

Заслухавши доповідь судді, захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, повторно дослідивши докази, що характеризують обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обґрунтованість засудження обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що стосується доводів апеляційної скарги про безпідставне незастосування судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання положень ст. 75 КК України, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, суд, при призначенні ОСОБА_8 покарання вказаних вимог дотримався належним чином.

Так, встановивши, що ОСОБА_8 посередньо характеризується, у вчиненому злочині щиро розкаявся, визнав вину, активно сприяв розкриттю злочину та відшкодував завдану злочином шкоду, суд першої інстанції, разом з цим, звернув належну увагу на те, що ОСОБА_8 будучи раніше неодноразово засудженим за ч. 3 ст. 185 УКК України, в період непогашеної судимості, знову вчинив аналогічний злочин, який є умисним тяжким, корисливим, що негативно характеризує особу обвинуваченого, як такого, що схильний до систематичної злочинної діяльності у сфері злочинів проти власності, не бажає стати на шлях виправлення.

Крім того, ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, законних джерел доходів не має, перебуває на обліку у нарколога (а.п. 62), відповідно до висновку органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства, а ризик вчинення потворного кримінального правопорушення оцінюється як високий (а.п. 54-55).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, при цьому, обставини, встановлені судом першої інстанції, що пом`якшують покарання стали підставою для призначення обвинуваченому міри покарання у мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч. 3 ст. 185 КК України. Таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно з ч.1 ст. 75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням лише у тому випадку, якщо, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи в їх сукупності, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Однак, виходячи характеру та ступеня тяжкості вчиненого злочину, а також з наведених вище відомостей пор особу обвинуваченого, колегія суддів не знаходить підстав для застосування положень ст.ст. 75. 76 КК України в цьому провадженні.

Істотних порушень КПК, які б стали підставою для зміни або скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Разом із тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
В рамках цього кримінального провадження ОСОБА_8 був затриманий 01.06.2019 року в ході виконання ухвали про його розшук та перебував під вартою до 03.06.2019 року (а.п. 38, 44).
В порушення вказаних вимог закону суд першої інстанції не зарахував ОСОБА_8 в строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення виходячи з наведеного вище розрахунку.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Виходячи наведеного, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі апеляційних вимог та зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з 01.06.2019 року по 03.06.2019 року включно, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 407, п. 4 ч. 1 ст. 408, ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 03.07.2019 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

В порядку ч. 2 ст. 404 КПК України відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання, призначеного вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 03.07.2019 року період його попереднього ув`язнення з 01.06.2019 року по 03.06.2019 року включно, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, але вона може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді: три підписи
З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2