Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/665/2019 Справа № 641/5739/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001459 від 14 червня 2019 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого: вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.06.2018 року за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з обчисленням строку покарання з 10.05.2018 року. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.02.2019 року вказаний вирок змінено в частині призначеного покарання та визначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, який зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 .

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 13.06.2019 близько 15.45, знаходячись в приміщені бару «Павільйон № 301», розташованого за адресою: м. Харків, пр-т Льва Ландау, 8, побачив на підлозі біля холодильнику шуруповерт ТМ «DeWalt» у кейсі чорного кольору, який належить ОСОБА_7 вартістю 761 грн. 00 коп. та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом та маючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв вказаний кейс з шуруповертом у руку та попрямував до виходу з «Павільйону № 301».

Однак, його дії були помічені працівником вказаного павільйону ОСОБА_8 , яка одразу голосно сказала повернути майно, але ОСОБА_5 , розуміючи, що його дії були викриті, з метою досягнення свого злочинного умислу щодо відкритого заволодіння чужим майном, а саме кейсом чорного кольору з шуруповертом ТМ «DeWalt», утримуючи його при собі, з місця скоєння злочину втік та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 761 грн.00 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежу), вчиненого повтор В судовому засіданні ОСОБА_5 винуватість в інкримінуємому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, щиро покаявся та пояснив суду, що дійсно 13 червня 2019 року близько 15.45, у приміщення бару «Павільйон № 301» за адресою м. Харків пр-т Льва Ландау, 8, побачив на підлозі шуруповерт, яким вирішив заволодіти. Вважав, що його ніхто не бачить, але працівник павільйону його побачила та зробила йому зауваження, на яке він не відреагував та втік з бару. У подальшому його затримав потерпілий разом з іншим чоловіком.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_5 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_7 надав суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності та згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і його дії слід кваліфікувати ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.?

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, раніше судимий, у лікаря нарколога та у лікаря психіатра на обліку не перебуває, не працював.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття та наявність на утриманні малолітньої дитини дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставини, що обтяжують його покарання по справі відсутні.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для його виправлення, а також попередження вчиненню нових злочинів, як обвинуваченим так і іншим особами та справедливим по відношенню до потерпілих.

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.06.2018 року ОСОБА_5 засуджений за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з обчисленням строку покарання з 10.05.2018 року. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.02.2019 року вказаний вирок змінено в частині призначеного покарання та ОСОБА_5 засуджений за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки та звільнений з під варти.

Враховуючи, що ОСОБА_5 відповідно до вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.06.2018 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 12.02.2019 року, якою вказаний вирок змінено та він засуджений за ст. 186 ч.2 КК України жо покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки із застосуванням ст.ст.75,76 КК України звільнений від його відбування з іспитовим строком на 2 роки та вчинив вищевказане кримінальне правопорушення у період зазначеного іспитового строку, суд вважає необхідним призначити остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків та до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, визначеного ОСОБА_5 ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.02.2019 року, якою змінено вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.06.2018 року.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання.

У строк покарання, призначеного ОСОБА_5 за вказаним вироком слід зарахувати покарання відбуте за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.06.2018 року та ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.02.2019 року у період з 10 травня 2018 року до 12.02.2019 року.

Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України та зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.06.2019 року з шуроповерта ТМ «DeWalt» і вважати його повернутим потерпілому ОСОБА_7 згідно розписки.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки № 6/1609СЕ-19 від 26.06.2019 про витрати на проведення експертизи, дані витрати становлять 628, 04 грн, які повинні бути стягнуті на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за вказаним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.06.2018 року, який змінено ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.02.2019 року та остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років 2 ( двох) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання, тобто з 17.07.2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання, покарання відбуте за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.06.2018 року та ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.02.2019 року, якою вказаний вирок змінено у період з 10 травня 2018 року до 12.02.2019 року.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України періоди попереднього ув`язнення з 10 травня 2018 року до 12.02.2019 року та з 17.07.2019 року по день набрання вироком законної сили зарахувати у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз у сумі 628, 04 грн (шістсот двадцять вісім грн. 04 коп.).

Зняти арешт накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.06.2019 року з шуроповерта ТМ «DeWalt» і вважати його повернутим потерпілому ОСОБА_7 згідно розписки.

Вирок може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя - ОСОБА_1