Справа №617/876/19
Провадження №1-кп/636/673/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2019 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000453 від 03.05.2019 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанська Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, раніше судимого: 18.08.2016 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , діючи з умислом на надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, знаходячись у належному його батьку ОСОБА_5 приміщенні домоволодіння, яке розташовується за адресою: АДРЕСА_2 , надавав своїм знайомим: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дозвіл на незаконне виготовлення та вживання в приміщенні літньої кухні вищевказаного будинку дезоморфіну, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, та кодеїну, який віднесений до наркотичних засобів, шляхом внутрішньовенної ін`єкції.
Так, 03.05.2019 року, приблизно о 10:00 годині, до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_3 , прийшов його товариш ОСОБА_6 , якому ОСОБА_3 надав грошові кошти у розмірі 50 грн., які ОСОБА_6 повинен був передати їх спільному товаришу ОСОБА_7 з метою придбання таблеток «Пенталгіну» для приготування наркотичного засобу - дезоморфіну та шприців для вживання наркотичних засобів. Після чого, 03.05.2019 року, приблизно о 12:00 годині до будинку ОСОБА_3 прийшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою, аби приготувати особливо небезпечний наркотичний засіб - дезоморфін та наркотичний засіб - кодеїн із наявних у ОСОБА_7 таблеток «Пенталгіну» та інших інгредієнтів для приготування наркотичного засобу, які знаходились у ОСОБА_3 , а після чого і вжити там особливо небезпечний наркотичний засіб - дезоморфін та наркотичний засіб - кодеїн, шляхом внутрішньовенної ін`єкції. Так, протягом часу з 12:00 год. по 16:00 год. ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з наявних у них інгредієнтів, які знаходились у будинку ОСОБА_3 , виготовили у приміщенні літньої кухні домоволодіння, яке безоплатно із цією метою надав користувач вказаного домоволодіння ОСОБА_3 , особливо небезпечний наркотичний засіб - дезоморфін та наркотичний засіб - кодеїн. Після чого, ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у приміщенні літньої кухні вищевказаного будинку, шляхом внутрішньовенної ін`єкції, вжили особливо небезпечний наркотичний засіб - дезоморфін та наркотичний засіб - кодеїн, тим самим ОСОБА_3 надав приміщення свого будинку для незаконного вживання наркотичних засобів.
Через деякий час, у період часу з 16:25 год. по 16:30 год., в ході проведення огляду у приміщенні літньої кухні домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено прилади та обладнання, які пристосовані для виготовлення та вживання наркотичних засобів, а саме: скляну пляшку об`ємом 40 мл. з написом «Саліцилова кислота», шприц об`ємом 5 мл. з нашаруванням речовини білого кольору, вилку з нашаруванням речовини коричневого кольору, шприц об`ємом 5 мл. на 1/3 заповнений прозорою рідиною, тарілку №1 з нашаруванням речовини коричневого кольору, тарілку №2 з нашаруванням речовини коричневого кольору.
Відповідно до висновку експерта №3/1199се-19 від 21.05.2019 року Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, в складі рідини в медичному шприці, масою 1,9424 грам, міститься особливо небезпечний наркотичний засіб - дезоморфін. Маса дезоморфіну, в перерахунку на масу сухого залишку рідини, становить 0,000006 грам. Нашарування на поверхні двох тарілок та медичному шприці містить у своєму складі наркотичний алкалоїд - кодеїн. Загальна маса кодеїну, в перерахунку на масу сухого залишку змивів, становить 0,000044 грам. Нашарування на поверхні виделки, рідина у флаконі зі скла об`ємом 13,2 мл. наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів не містить.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 317 КК України надання приміщення для незаконного вживання, виготовлення наркотичних засобів.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 317 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердивши обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце та спосіб його вчинення. Зокрема, він пояснив, що дійсно надавав своїм знайомим приміщення домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , в якому він мешкає, для виготовлення наркотичних засобів. Так, 03.05.2019 року до нього прийшли товариші ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які протягом дня виготовляли у будинку обвинуваченого дезоморфін та кодеїн, що є наркотичними засобами, а потім вживали їх.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого у наданні приміщення для незаконного вживання, виготовлення наркотичних засобів, доведена повністю. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 317 КК України.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочину.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, утриманців не має, не працює, раніше судимий, вчинив зазначене кримінальне правопорушення під час іспитового строку, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 317 КК України у межах санкції цієї статті.

Відповідно до вироку Вовчанського районного суду Харківської області від 18.08.2016 року ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1, 2, 3 ст. 185 КК України та із застосуванням ст. 70 КК України призначене покарання у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши 3 роки іспитового строку з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Зі змісту відповіді голови Вовчанського районного суду Харківської області від 27.09.2019 року слідує, що 21.08.2019 року до вказаного суду надходило клопотання Вовчанського районного відділу з питань пробації в Харківській області про скасування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного ОСОБА_3 покарання. Згідно ухвали суду від 21.08.2019 року в задоволенні клопотання відмовлено і станом на 27.09.2019 року ОСОБА_3 не звільнений від покарання за вироком суду від 18.08.2016 року у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Частина 4 вказаної статті зазначає, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Крім того, згідно з п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» - за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин. При застосуванні правил ст. 71 КК України необхідно враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Враховуючи, що обвинувачений на підставі вироку Вовчанського районного суду Харківської області від 18.08.2016 року засуджений за ч. 1, 2, 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, за умови, що він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, та протягом невідбутої частини покарання за вироком суду від 18.08.2016 року вчинив новий злочин, суд застосовує правила, передбачені ст. 71 КК України та до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Таким чином, враховуючи вище приведене, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, згідно якої особі, що скоїла злочин повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати остаточне покарання із застосуванням ст. 71 КК України у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Ухвалою слідчого судді Вовчанського районного суду Харківської області від 28.05.2019 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 21.07.2019 року, який потім ухвалою суду від 10.07.2019 року був продовжений по 08.09.2019 рік. Під час розгляду вказаного кримінального провадження судом, після спливу строку дії застосованого обвинуваченому запобіжного заходу, сторона обвинувачення з клопотанням щодо обрання запобіжного заходу не зверталася.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Таким чином, суд, керуючись ст. ст. 124, 368 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової експертизи за №3/1199се-19 від 21.05.2019 року у розмірі 2 198,14 грн.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання в тому числі і про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт. Ухвалою слідчого судді Вовчанського районного суду Харківської області від 07.05.2019 року було накладено арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події від 03.05.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , а саме скляну пляшку об`ємом 40 мл з написом «саліцилова кислота», шприц об`ємом 5 мл з нашаруванням речовини білого кольору, вилку з нашаруванням речовини коричневого кольору, шприц об`ємом 5 мл на 1/3 заповнений прозорою рідиною, тарілку з нашаруванням речовини коричневого кольору, тарілку з нашаруванням речовини коричневого кольору. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Суд вважає за необхідне при ухваленні вказаного вироку скасувати накладений під час досудового розслідування вказаного провадження арешт на зазначене майно.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вважає за необхідне визначити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, приєднати частково до призначеного покарання за цим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 18.08.2016 року у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі, остаточно призначивши ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування призначеного покарання у виді у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі належить рахувати з моменту затримання засудженого в порядку виконання даного вироку та поміщення його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Стягнути з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 2 198 (дві тисячі сто дев`яносто вісім) грн. 14 коп.
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Вовчанського районного суду Харківської області від 07.05.2019 року арешт вилученого в ході огляду місця події від 03.05.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , майна, а саме скляної пляшки об`ємом 40 мл з написом «саліцилова кислота», шприца об`ємом 5 мл з нашаруванням речовини білого кольору, вилки з нашаруванням речовини коричневого кольору, шприца об`ємом 5 мл на 1/3 заповненого прозорою рідиною, тарілки з нашаруванням речовини коричневого кольору, тарілки з нашаруванням речовини коричневого кольору, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Речові докази: скляну пляшку об`ємом 40 мл з написом «саліцилова кислота», шприц об`ємом 5 мл з нашаруванням речовини білого кольору, вилку з нашаруванням речовини коричневого кольору, шприц об`ємом 5 мл на 1/3 заповнений прозорою рідиною, тарілку з нашаруванням речовини коричневого кольору, тарілки з нашаруванням речовини коричневого кольору - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуюча -