Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2019 року м. Київ
Подільський районний суд м. Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , про визнання незаконним затримання, -
В С Т А Н О В И В :
02.09.2019 року в провадження слідчого судді Подільського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який є захисником та діє в інтересах ОСОБА_3 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні №0000082 від 27.02.2019 року, про незаконне затримання, у якій, останній, посилаючись на ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.208 КПК України, просить визнати незаконним затримання підозрюваного ОСОБА_3 .
Вивчивши скаргу, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме, 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування-особою , якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Відповідно до положень ст.303 КПК України оскарження бездіяльності слідчого, прокурора здійснюється на підставі п.1 ч.1 вказаної статті.
Інші пункти ч.1 ст.303 КПК України передбачають можливість оскарження рішень та дій слідчого, прокурора, за винятком пункту шостого, який передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого при застосуванні заходів безпеки.
Разом з тим, із змісту скарги адвоката ОСОБА_2 вбачається, що він оскаржує незаконність затримання підозрюваного ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №№0000082 від 27.02.2019 року, у якому останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України.
Проте, за змістом ч.1 ст.303 КПК України затримання особи не є предметом оскарження під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України.
Так, згідно глави 18 КПК України встановлено порядок затримання особи без ухвали слідчого судді, суду. При цьому, в ній не передбачено оскарження в окремому порядку затримання особи згідно ст. 208 КПК України.
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
При оскарженні підстав затримання захисник не посилається на положення с. 206 КПК України, в той час, як правових підстав для постановлення ухвали, судом також не встановлено.
А відтак, відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 206, 208, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя>
УХВАЛИВ :
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , про визнання незаконним затримання;
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1