Справа №635/6268/19
Провадження по справі № 1-в/635/622/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

секретар судових засідань ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання з вироком Московського районного суду м. Харкова від 29 березня 2016 року у виді трьох місяців позбавлення волі та остаточно призначене покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Вирок Московського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2016 року набрав законної сили 19 грудня 2016 року.

Початок строку відбування покарання 17 січня 2017 року.

Кінець строку відбування покарання 17 квітня 2021 року.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому він просить зарахувати строк його попереднього ув`язнення в строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі період з 31 жовтня 2017 року по 07 серпня 2019 року, коли він був доставлений до Державної установи «Темнівська виправна колонія №100» для розгляду відносно нього кримінального провадження за обвинуваченням за ч. 1 ст. 125 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Інші особи, які беруть участь у справі, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положеннями ч.1 ст.1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Порядок зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання передбачений законом України про кримінальну відповідальність, зокрема ч. 5 ст. 72 КК України. Положення зазначеної статті неодноразово змінювались законодавцем.
21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII, відповідно до якого ч. 5 ст. 72 КК України викладена в наступній редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
Великою палатою Верховного суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо дії закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року про кримінальну відповідальність у часі та застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п. 103 якого, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).
Відповідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Як вбачається зі змісту вироку Московського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2016 року, злочин, за який ОСОБА_4 засуджений зазначеним вироком суду, останній вчинив 13 вересня 2016 року.

Отже, в даному випадку під час розгляду клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, суд застосовує положення ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року).

ОСОБА_4 засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання з вироком Московського районного суду м. Харкова від 29 березня 2016 року у виді трьох місяців позбавлення волі та остаточно призначене покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Вирок Московського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2016 року набрав законної сили 19 грудня 2016 року. Як вбачається зі змісту зазначеного вироку, строк відбування покарання ухвалено рахувати з часу фактичного затримання, до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вирок набрав законної сили 19 грудня 2016 року. Зі змісту рапорту ДОП Московського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_4 був затриманий 17 січня 2017 року на виконання вироку Московського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2016 року. Тобто, строк попереднього ув`язнення у засудженого ОСОБА_4 за вироком Московського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2016 року , за яким на даний час останній відбуває покарання, відсутній.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Виходячи із аналізу положень ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) та Закону України «Про попереднє ув`язнення», зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі здійснюється лише в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Відповідно до вимог абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Засуджений ОСОБА_4 на даний час відбуває покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2016 року.

Засуджений просив зарахувати йому строк попереднього ув`язнення в строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі період з 31 жовтня 2017 року по 07 серпня 2019 року, коли він був доставлений до Державної установи «Темнівська виправна колонія №100» для розгляду відносно нього кримінального провадження за обвинуваченням за ч. 1 ст. 125 КК України.

Суд не вбачає підстав для зарахування зазначеного строку в строк попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_4 , виходячи з наступного.

На підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2017 року, засуджений ОСОБА_4 дійсно був залишений під вартою в умовах Харківського слідчого ізолятора до розгляду кримінального провадження №0007826 від 09 жовтня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. За результатами розгляду зазначеного кримінального провадження 07 серпня 2019 року Московським районним судом м. Харкова була постановлена ухвала про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Правових підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення за ухвалою Московського районного суду від 07 серпня 2019 року в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 суд не вбачає, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) судом здійснюється зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення і за яким засуджений відбуває покарання, в даному випадку за вироком Московського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2016 року, за яким попереднє ув`язнення в розумінні ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) відсутнє.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання- відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення у формі ухвало складено 01 жовтня 2019 року..

Суддя ОСОБА_1