ВИРОК №1кп/243/602/2019
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 243/5345/19
06 червня 2019р. Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за звинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_1 , не судимого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ., фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.110КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.08.1991р. Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990р. вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.
Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.
Згідно вимог ст.ст.72,73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.
Наприкінці 2013 року Російською Федерацією (далі РФ) із залученням її Збройних Сил вирішено здійснити протиправні умисні дії, спрямовані на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, зокрема, шляхом окупації частини території України, а саме території АР Крим та м. Севастополь з метою подальшої її анексії та окупації території

Донецької та Луганської областей. Мотивами зазначених дій послугували Євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які були розцінені як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці з НАТО з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації, та денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту РФ на території України.
Досягти зазначеної мети вказані особи вирішили шляхом ведення агресивної війни та агресивних воєнних дій проти України, у тому числі з використанням підрозділів Збройних Сил Російської Федерації, окупації території України, створення і фінансування на окупованих територіях України терористичних організацій та вчинення інших злочинів.
Так, 07 квітня 2014 року у м. Донецьку Донецької області невстановленими особами за підтримки РФ на виконання завдання щодо зміни меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, з метою здійснення терористичної діяльності створено «Донецьку народну республіку» (далі «ДНР»), яка у відповідності до абз.19 ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією.
Також, 07 квітня 2014 року у м. Донецьк Донецької області прибічниками ідеї відокремлення Донецької області від України видано «Акт о провозглашении государственной самостоятельности Донецкой народной республики», яким публічно закликано місцеве населення до проведення 11.05.2014р., на порушення порядку встановленого Конституцією України, так названого «загального обласного референдуму» на території Донецької області з питання визнання державної самостійності «ДНР» та чинення збройного опору державній владі України, військовим підрозділам Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.
Після цього, 11.05.2014р. в окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України ватажками терористичної організації «ДНР» за підтримки РФ проведено так названий «загальний обласний референдум», за результатами якого 12.05.2014р. проголошено про суверенітет «Донецької народної республіки» (далі «ДНР») на території Донецької області.
При цьому, з квітня 2014 року триває силове захоплення та подальше утримання захопленої частини території Донецької області представниками терористичної організації «ДНР». Як наслідок, частина території Донецької області опинилась під контролем представників терористичної організації «ДНР» та відповідно до постанови Верховної Ради України № 254-УІІІ від 17.03.2015р. «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», постановою Верховної Ради України № 252-VIII від 17.03.2015р. «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Закону України від 18.01.2018р. «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» набула статусу тимчасово окупованої території.
Водночас, з метою створення, в очах міжнародної спільноти та місцевих мешканців, образу «ДНР» як легітимного державного утворення, ватажками «ДНР» прийнято рішення щодо поступового створення та функціонування структурних підрозділів «ДНР» - окремих «органів та установ» так званих «політичного та силового блоків ДНР» та з метою надання вигляду законності їх діяльності, ватажками зазначеної терористичної організації прийнято ряд документів із ознаками нормативності, проте які є нікчемними відповідно до законодавства України.
Так, 14.05.2014р. на тимчасово окупованій території Донецької області представниками терористичної організації «ДНР» введено в дію так звану «Конституцию ДНР», якою визначено систему так званих «органів державної влади ДНР», в якій як «законодавчий орган» визначено «Народный совет ДНР», до складу якого увійшло 100 так званих «депутатов», адресою розташування якого є АДРЕСА_3 .
Надалі, продовжуючи злочинні дії, спрямовані на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, з метою подальшого визнання державної самостійності «ДНР» та законності існування так званих

«органів державної влади ДНР», придания в очах світової спільноти легітимності виборчому процесу, окремими учасниками «ДНР» за підтримки представників влади РФ на порушення порядку, встановленого діючим законодавством України, організовано проведення 11 листопада 2018 року в населених пунктах на тимчасово окупованій території Донецької області так званих «выборов главы ДНР и депутатов народного совета ДНР».
Для реалізації вказаного плану на тимчасово окупованій території Донецької області створено 408 так званих «участковых избирательных комиссий», зокрема декілька з них - у м. Горлівка.
У жовтні 2018 року, точна дата органом досудового розслідування не встановлена, громадянин України ОСОБА_5 , який раніше приймав участь у проведенні виборів Президента України та Народних депутатів Верховної ради України з 1978 року, перебуваючи на території м. Горлівка Донецької області, з власних мотивів, на пропозицію громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав свою добровільну згоду на участь в роботі - участковой избирательной комиссии №24 г. Горловка» з приводу проведення 11.11.2018р. «внеочередных выборов главы ДНР и депутатов народного совета ДНР» в якості так званого «члена участковой избирательной комиссии» та, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб (досудове розслідування відносно яких здійснюється в іншому кримінальному провадженні), приступив до виконання своїх повноважень у приміщенні Палацу культури смт. Гольмівський (далі - ПК) який знаходиться за адресою: Донецька область, м. Горлівка, Микитівський район, смт. Гольмівський, вул. Радянської армії, буд. 11.
В кінці жовтня 2018 року, точна дата органом досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_5 разом з іншими членами комісії, головою, заступником голови та секретарем дільничної виборчої комісії №24 прибули до ПК за адресою: Донецька область, м. Горлівка, Микитівський район, смт. Гольмівський. вул. Радянської армії, буд. 11, де голова комісії ОСОБА_7 провела інструктаж з членами комісії з приводу правил поведінки на виборчій дільниці, їх функціональних обов`язків та визначила графік чергування на виборчій дільниці.
На початку листопада 2018 року, приблизно о 10.00годині ОСОБА_5 разом з іншими членами комісії, головою, заступником голови та секретарем дільничної виборчої комісії прибув до будівлі, де розташовувалась виборча комісія №24. Близько 13:00 до будівлі ПК прибула голова комісії ОСОБА_7 у супроводі невстановлених осіб та привезли бюлетені, які в присутності голови виборчої комісії, заступника голови та інших членів комісії були розпечатані, проштамповані мокрою печаткою комісії та поміщенні до сейфу.
10 листопада 2018 року ОСОБА_5 , голова, заступник голови, секретар та інші члени дільничної комісії приблизно о 13-14 годині прибули до приміщення дільничної виборчої комісії №24 з метою організації проведення виборів, а саме розстановки столів за якими розташовуватись члени виборчої комісії, урн та кабінок для голосування.
11.11.2018р. о 07-00 годині в приміщенні Патацу культури смт. Гольмівський який знаходиться за адресою: Донецька область, м. Горлівка. Микитівський район, смт. Гольмівський, вул. Радянської армії 11, де розташовувалась виборча комісія №24, ОСОБА_5 прийняв участь в проведенні голосування, а саме: здійснював доставку та видачу виборчих бюлетенів особам, які за певних причин не змогли прибути до виборчої дільниці, проставлення підтверджувального підпису про видачу бюлетенів, підрахунок бюлетенів, а за результатами підрахунку останніх разом з усіма членами комісії, секретарем, заступником та головою комісії підписав протокол підсумку голосування. За підсумками роботи в комісії отримав грошову винагороду в розмірі 3200 рублів.
За таких обставин 11.11.2018р. в окремих містах та районах Донецької області, що є тимчасово окупованими, всупереч законодавству України проведені так звані «выборы главы ДНР и депутатов народного совета ДНР», за результатами яких ОСОБА_8 проголошено «главой ДНР» та обрано 100 так званих »депутатов народного совета ДНР».
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

22 травня 2019 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , з однієї сторони, та

підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншої сторони, у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості, згідно якої прокурор з однієї сторони та обвинувачений і його захисник з іншої сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.110 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин.
Також сторонами угоди узгоджено міра покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинене кримінальне правопорушення за ч.2 ст.110 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі з застосуванням ст.75,76 КК України з звільненням його від відбування покарання з іспитовим строком.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.110 КК України, щиро розкаювався у скоєному, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор у судовому засіданні також не заперечував проти затвердження судом вказаної угоди.
Відповідно до вимог ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Так, згідно вимог ч.4 ст.469 КПК України угода при визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Узгоджена угодою міра покарання встановлена в межах санкції ст.110 ч.2 КК України, з урахуванням даних, які характеризують обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_5 має постійне місце проживання де характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра. Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Оскільки вказані умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, а також не встановлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.373,374,468,469,474 ч.7,475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 травня 2019 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , з однієї сторони, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншої сторони, у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000102 від 13.05.2019року.

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110 КК України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст.75,76 КК України засудженого ОСОБА_5 , звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на один рік, якщо на протягом встановленого судом строку він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1