Справа №393/50/18
Провадження №1-кп/390/104/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2019 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000230 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Судова Вишня, Мостиського району Львівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не маючого на утриманні осіб, раніше неодноразово судимого:
- 14.05.1990 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.141 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 26.05.1993 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу за ч.3 ст.81, ст.17, ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ст.208, на підставі ст.42 КК України (1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 02.11.1998 року Новгородківським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.140 КК України (1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;
- 25.02.2005 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 04.12.2006 року постановою Терновського районного суду м.Кривого Рогу, на підставі ст.78 КК України, направлено до місць позбавлення волі; 26.08.2009 року за постановою Балаклейського районного суду Харківської області від 18.08.2009 року звільнено умовно-достроково з невідбутим строком покарання 3 місяці 16 днів;
- 10.02.2010 року Тернівським районним судом м.Кривого Рогу за ч.1 ст.121, ч.3 ст.187, ч.1 ст.296, ст.ст.70-72 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 02.06.2017 року по відбуттю строку покарання,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
31.07.2017 року, близько 15.00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в гостях у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу з однієї з кімнат будинку таємно, повторно викрав мобільні телефони: «Nomi і 177», вартістю 840,00 грн., «Nokia X2», вартістю 170,00 грн. З викраденим ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1010,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, кваліфікований як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У підготовчому судовому засіданні потерпілим заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення від 20 березня 2018 року, досягнутої між потерпілим та обвинуваченим, в присутності захисника, за якою обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, примирився з потерпілим, сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі та, на підставі ст.75 КК України, звільнення останнього від відбування покарання з встановленням іспитового строку терміном на два роки та покладанням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні свою вину визнав, угоду про примирення з потерпілим підтримав і просив її затвердити, пояснив, що укладення угоди є добровільним, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення, просив її затвердити.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтримав угоду про примирення з обвинуваченим, просив суд її затвердити та пояснив, що він не має претензій до обвинуваченого, погоджується з визначеною угодою мірою покарання обвинуваченому, укладення угоди з його сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України, йому зрозумілі.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, заслухавши думку прокурора, яка підтримала угоду, потерпілого, обвинуваченого та захисника, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Остаточна міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч.2 ст.185 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Пунктом 1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання щодо судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 20 березня 2018 року, укладену у кримінальному провадженні № 0000230 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому на період апеляційного оскарження не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по справі за залучення експерта під час проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 495,00 грн.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nomi і 177», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити в його розпорядженні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана з підстав передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст.473 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя