ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2668/19 Справа № 188/601/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2019 рокупро продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 2,6 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора ОСОБА_9 .
Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , - задоволено. В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на цілододобовий домашній арешт відмовлено. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4» - продовжено терміном на 60 днів, тобто до 18.10.2019 року, включно.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що зазначені прокурором ризики про можливість переховування обвинуваченого від суду, продовжують існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачений може ухилитись від правосуддя. Заявлені прокурором ризики ймовірного впливу обвинуваченого на потерпілу, свідків також продовжують існувати та підтвердились в суді, оскільки потерпілою були надані листи від обвинуваченого з погрозами. Судове слідство ще не розпочалось. Інкриміновані обвинуваченому злочини згідно обвинувального акту були вчинені в період іспитового строку, що був встановлений обвинуваченому попереднім вироком, що частково підтверджує ризик можливого вчинення ОСОБА_8 , в разі зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою, нового злочину.
Суд зазначав, що тяжкість злочину не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою, на даний час відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні та продовженні запобіжного заходу на даний час втратили свою актуальність, а особа обвинуваченого перестала бути суспільно небезпечною.
Захисником обвинуваченого в запереченнях проти клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою заявлено про можливість зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт за адресою колишнього місця проживання обвинуваченого. В якості необхідності зміни запобіжного заходу обвинуваченому тримання під вартою на домашній арешт стороною захисту зазначено, що останній потребує відповідного медичного лікування, яке в умовах установи попереднього ув`язнення не може бути надано. Проте стороною захисту будь-яких документів, які б підтверджували хворобливий стан обвинуваченого та неможливість його перебування в умовах вказаної вище установи за станом здоров`я, суду не надано.

В апеляційній скарзі та в доповненнях до неї:
- обвинувачений ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги дані про особу обвинуваченого, його стан здоров`я та наявність у останнього на утриманні дружини та малолітнього сина, які потребують його допомоги.
Також, обвинувачений вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, думки обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні вимоги, та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наявних матеріалів, в провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 від 08 лютого 2017 року, по якому 17 лютого 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, 03.03.2017 року ОСОБА_8 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України. 03.03.2017 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України. 05.03.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.
Колегія суддів зазначає, що ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані у повному обсязі.

Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження № 188/601/17, 20 серпня 2019 року, в судовому засіданні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 до 18 жовтня 2019 року.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Районним судом було встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою. Крім того, судом зазначено, що судове слідство ще не розпочалось. Інкриміновані обвинуваченому злочини згідно обвинувального акту були вчинені в період іспитового строку, що був встановлений обвинуваченому попереднім вироком, що частково підтверджує ризик можливого вчинення ОСОБА_8 , в разі зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою, нового злочину.
Суд зазначив, що тяжкість злочину не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою, на даний час відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні та продовженні запобіжного заходу на даний час втратили свою актуальність, а особа обвинуваченого перестала бути суспільно небезпечною.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та доводи захисника щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт обвинуваченому, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними.

Були суду відомі і ті дані, на які є посилання в апеляційній скарзі, та які були враховані при застосуванні запобіжного заходу.

Ухвала за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Суттєвих порушень вимог матеріального та процесуального Закону, колегією суддів під час апеляційного перегляду, не виявлено.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, без змін.

Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: