УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2019 р.

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується

питання про застосування примусових заходів

виховного характеру - ОСОБА_4

законного представника малолітнього ОСОБА_4
ОСОБА_5

захисника малолітнього ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

законного представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження при розгляду клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 як до особи, що не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, примусових заходів виховного характеру, у кримінальному провадженні №0003503,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за клопотанням прокурора про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як до особи, що не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, примусових заходів виховного характеру, за ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про застосування про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.ст. 49, 106 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження. Посилається на те, що суспільне небезпечне діяння було вчинено 11.07.2017 року, тому на час розгляду справи вже минуло 2 роки.

ОСОБА_4 та його законний захисник підтримали клопотання захисника.

Прокурор проти задоволення клопотання щодо звільнення від кримінальної відповідальності заперечувала, зазначив, що передбачене ст.49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) невчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості; 3) не ухилення особи від слідства або суду. Однак, відсутні відомості щодо не вчинення ОСОБА_4 інших злочинів не можна застосувати положення ст. 49 КК України.

Потерпілий ОСОБА_7 та його законний представник заперечували проти задоволення клопотання.

Спеціаліст ОСОБА_9 підтвердила розуміння ОСОБА_4 та ОСОБА_7 змісту заявленного захистником клопотання.

Суд, вислухавши клопотання, думку учасників, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.

ОСОБА_4 інкримінується вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді виправних робіт на строк до одного року.

Згідно зі ст. 12 КК вказаний злочин відносить до злочину невеликої тяжкості.

Суспільно-небезпечного діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 , було вчинено 11.07.2017 року.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 106 КК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею. Щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються такі строки давності, зокрема, два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.
З дня вчинення інкримінованого суспільно-небезпечного діяння минуло більше 2-х років.

Разом з тим, відповідно ч. 3 ст. ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Таким чином, звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 106 КК з урахуванням положень ст. 49 КК України застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків (зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України); 2) невчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості; 3) не ухилення особи від слідства або суду.

Разом з тим, заявляючи вказане клопотання, сторона захисту не надала відомостей щодо невчинення ОСОБА_4 протягом 2-х років нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Без дослідження вказаних відомостей застосування положень ст.ст. 49, 106 КК України буде необґрунтованим.

Таким чином, наразі суд позбавлений можливості застосувати положення ст.ст. 49, 106 КК України, оскільки суду не надані вказані відомості, тому клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідності задоволенню не підлягає.

При цьому, суд роз`яснює ОСОБА_4 , його законному представнику та захиснику право повторно заявити відповідне клопотання при наявності вказаних відомостей.

Керуючись ст. 350 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження при розгляду клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 як до особи, що не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, примусових заходів виховного характеру, у кримінальному провадженні №0003503.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя ОСОБА_1