Номер провадження 1-кп/243/705/2019
Номер справи 243/7356/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» липня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001092 від 03 червня 2019 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Військової прокуратури Донецького гарнізону 09 липня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, з середньотехнічною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді оператора-розвідника відділення артилерійської розвідки взводу артилерійської батареї управління та артилерійської розвідки бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 у військовому звані старший солдат, розлученого, має на утримані одну неповнолітню дитину, інвалідом не являється, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11 липня 2018 року № 179 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду оператора-розвідника відділення артилерійської розвідки взводу артилерійської батареї управління та артилерійської розвідки бригадної артилерійської групи військової частини цієї ж військової частини.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 був обізнаний з діючим законодавством щодо заборони носіння, зберігання, придбання чи збуту холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Так, відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України, п.п. 1-4, 9, 15 «Положення по дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, додатку №1, затвердженого п.1 Постанови Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 2.3.2, 2.6, 8.1, 8.3, 8.8, 8.9, 12.1, 12.2, 12.17 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут холодної зброї здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Незважаючи на викладене, солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, всупереч зазначених вимог законодавства, вчинив злочин проти громадської безпеки, а саме громадську безпеку в частині убезпечення від порушення правил обороту (користування населенням) холодною зброєю, за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_4 проходячи військову службу у зазначеній посаді, в денний час доби зимою 2017, більш точний час та дату під час судового розгляду не встановлено, знаходячись у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби у АДРЕСА_2 , незаконно придбав шляхом привласнення знайденого ніж у чохлі, що є військовою (бойовою) холодною зброєю, колючо-ріжучої дії - багнет ножем до автоматів конструкції Калашнікова (АКМ, АКМС) та снайперським гвинтівкам Драгунова (СВД), виготовлений промисловим способом, в цей же час, у останнього виник протиправний умисел, спрямований на незаконне носіння вказаної холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Після чого, одразу перевіз знайдений (придбаний) ніж, що є холодною зброєю до тимчасового розташування зазначеної військової частини, яка знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 , де для його зберігання обрав особисті речі та умисно, за особливих потреб, носив його при собі, без передбаченого законом дозволу.

Після чого, солдат ОСОБА_4 , зимою 2018 року, перевіз з тимчасового місця розташування частини у АДРЕСА_2 , раніше придбаний ним ніж до тимчасового місця дислокації вказаної військової частини у АДРЕСА_2 , та почав його зберігати серед особистих речей.

02 червня 2019 року у денний час ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 поклав вказаний ніж до рюкзаку з власними речами та приїхав до блок-посту НОМЕР_2 АДРЕСА_3 , скоївши тим самим незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, де 02 червня 2019 року в період часу з 13 годин 30 хвилин до 13 годин 45 хвилин за участю запрошених, співробітниками Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, понятих, під час проведення огляду у солдата ОСОБА_4 у його рюкзаку серед особистих речей, виявлено та вилучено ніж що відповідно до висновку судової експертизи №2/2-217 від 14 червня 2019 року є військовою (бойовою) холодною зброєю, колючо-ріжучої дії - багнет ножем до автоматів конструкції Калашникова (АКМ, АКМС) та снайперським гвинтівкам Драгунова (СВД), виготовлений промисловим способом.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 викривається наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та суду пояснив, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11 липня 2018 року № 179 його зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду оператора-розвідника відділення артилерійської розвідки взводу артилерійської батареї управління та артилерійської розвідки бригадної артилерійської групи військової частини цієї ж військової частини. Він проходячи військову службу у зазначеній посаді, в денний час доби зимою 2017, більш точний час та дату не пам`ятає, знаходячись у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби у АДРЕСА_2 , незаконно придбав ніж у чохлі, в цей же час, у нього виник умисел, спрямований на незаконне носіння вказаної холодної зброї, без передбаченого законом дозволу. Після чого, одразу перевіз знайдений (придбаний) ніж, що є холодною зброєю до тимчасового розташування зазначеної військової частини, яка знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 , де для його зберігання обрав особисті речі та умисно, за особливих потреб, носив його при собі, без передбаченого законом дозволу. Після чого, він зимою 2018 року, перевіз з тимчасового місця розташування частини у АДРЕСА_2 , раніше придбаний ним ніж до тимчасового місця дислокації вказаної військової частини у АДРЕСА_2 , та почав його зберігати серед особистих речей. 02 червня 2019 року у денний час він будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 поклав вказаний ніж до рюкзаку з власними речами та приїхав до блок-посту НОМЕР_2 АДРЕСА_3 , де 02 червня 2019 року в період часу з 13 годин 30 хвилин до 13 годин 45 хвилин за участю запрошених, співробітниками Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, понятих, під час проведення огляду у нього в його рюкзаку серед особистих речей, виявлено та вилучено ніж. У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, провина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Із Протоколу огляду місця події від 02 червня 2019 року вбачається, що об`єктом огляду є ділянка місцевості, що розташована поблизу приміщення Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, що розташована на трасі сполученням Київ-Харків-Довжанський. На вказаній ділянці знаходиться чоловік, який представився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поруч з ним знаходиться туристична сумка зелено-коричневого кольору. Так з добровільної згоди ОСОБА_4 дістав зі своєї туристичної сумки предмет зовні схожий на багнет-ніж у чохлі. Вказаний ніж з чохлом було поміщено до чорного поліетиленового пакету, горловину якого скріплено ниткою та биркою.

Із Висновку судової експертизи холодної зброї № 2/2-217 від 14 червня 2019 року вбачається, що предмет наданий на дослідження є військовою (бойовою) холодною зброєю, колючо-ріжучої дії - багнет ножем до автоматів конструкції Калашникова (АКМ, АКМС) та снайперським гвинтівкам ІНФОРМАЦІЯ_2 (СВД), виготовлений промисловим способом.

Із Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 179 від 11 липня 2018 року вбачається, що солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду оператора-розвідника відділення артилерійської розвідки взводу артилерійської батареї управління та артилерійської розвідки бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 .

Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 62 Конституції України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу.

При цьому саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Отже, з урахування викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення за ст. 263 ч. 2 КК України, знайшло своє підтвердження, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 263 ч. 2 КК України, тобто незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до злочинів середньої тяжкості, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини,неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ту обставину, що ОСОБА_4 щиросердно розкаявся.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, задовільно характеризується за місцем мешкання, має постійне місце роботи, особу винного, і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд врахував досудову доповідь Слов`янського міськрайонного Відділу філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області від 15 липня 2019 року відносно ОСОБА_4 , відповідно до яких, виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб) (а.п.28-32).

Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи холодної зброї за Висновком № 2/2-217 від 14 червня 2019 року проведеної в кримінальному провадженні № 0001092 складають 628 грн. 04 коп.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн.) на користь держави.

Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_3 , військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді оператора-розвідника відділення артилерійської розвідки взводу артилерійської батареї управління та артилерійської розвідки бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 у військовому звані старший солдат, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави витрати по проведенню Донецьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової експертизи холодної зброї за Висновком № 2/2-217 від 14 червня 2019 року проведеної в кримінальному провадженні № 0001092 у розмірі 628 грн. 04 коп. (шістсот двадцять вісім гривень 04 коп.).

Речові докази по справі: багнет ніж з чохлом, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0001092 від 03 червня 2019 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 24 червня 2019 року, що зберігаються в сейфі для вилученої, знайденої, зданої зброї та боєприпасів Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області за Квитанцією № 509 від 24 червня 2019 року - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України звернути в дохід держави в особі Головного Управління Національної поліції в Донецькій області.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .