Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
140/2116/17: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Кримінальні правопорушення проти волі, честі та гідності особи; Торгівля людьми або інша незаконна угода щодо людини.
Надіслано судом: 25.06.2019. Зареєстровано: 26.06.2019. Забезпечено надання загального доступу: 27.06.2019.
Дата набрання законної сили: 20.06.2019
Номер судового провадження: 11-кп/801/839/2019
Справа № 140/2116/17
Провадження №11-кп/801/839/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючогосудді- ОСОБА_2

суддів- ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю секретарясудового засідання- ОСОБА_5

за участю учасників судового провадження:

прокурора- ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката - ОСОБА_7

обвинуваченої - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 11.01.2017,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2019 року, яким засуджено:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Любашівка Одеської області, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13.08.2007 Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробування строком на 1 рік,

-15.06.2009 Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробування строком на 2 років 6 місяців,

-20.09.2011Немирівськимрайоннимсудом Вінницькоїобластізач.1ст.187,71ККУкраїни до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, 22.08.2017Немирівськимрайоннимсудом Вінницькоїобластізач.1ст.296ККУкраїни до покарання у виді 2 років обмеження волі,

-03.10.2017Любашівськимрайоннимсудом Одеськоїобластізач.2ст.15ч.3ст.185ККУкраїни до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробування строком на 2 роки,

-за ч. 2 ст. 149 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка міста Тюмень Тюменської області Російської Федерації, громадянки України, не одруженої, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України є особою раніше не судимою,

-за ч. 2 ст. 149, ч. 1 ст. 190 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Вінницькогоміського судуВінницької областівід 26квітня 2019 рокувизнано винуватим ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України та призначено йому покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 22.08.2017, яким ОСОБА_9 засуджено за ч. 1ст. 296 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, призначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Вирок Любашівського районного суду Одеської області від 03.10.2017, яким ОСОБА_9 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробування строком на 2 роки, вирішено виконувати самостійно.

Відповідно доположеньч.5ст.72ККУкраїни(вредакціїЗакону№ 838-VIIIвід26.11.2015), ОСОБА_9 строктриманняпідвартою підчасдосудовогорозслідування тасудовогорозглядукримінального провадженнязарахованоустрок покараннязрозрахункуодин деньтриманняпідвартою задвадніпозбавлення волі з 31.05.2017 року по дату набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ОСОБА_9 , продовжено на 60 днів, з 26.04.2019 року по 24.06.2019 року включно.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 вирішено рахувати з 31.05.2017 року.

Визнано винуватою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 1 ст. 190 КК України та призначено їй покарання:

-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки;

-за ч. 2 ст. 149 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено засуджену ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку терміном 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язано засуджену ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Прийнято відмову потерпілої ОСОБА_10 від позову.

Закрито провадження в справі за позовною заявою ОСОБА_10 до ОСОБА_9 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000014, а саме:

-паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 10.06.2010 Немирівським РВ та реєстраційний номер облікової картки платника податків видані на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_2 , які були передані ОСОБА_10 на відповідальне зберігання залишено останній,

-чек «Ощадбанку» від 29.06.2016 залишено при матеріалах кримінального провадження;

-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серія НОМЕР_3 у темній обкладинці, картка фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_12 № НОМЕР_4 , видана 26.03.2010 повернуто власнику.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , умисно та з корисливих мотивів, у період часу з 20.05.2016 року по 11.01.2017 року вчинили вербування, переміщення та переховування з метою експлуатації потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебувала в уразливому стані. Зокрема, уразливий стан потерпілої викликаний встановленою їй 2-ою групою інвалідності, зумовленою синдромом ОСОБА_13 , а також збігом тяжких особистих та сімейних обставин, відсутністю власного житла та джерел доходів. Вербування, переміщення, переховування з метою експлуатації потерпілої ОСОБА_10 , обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 здійснювали погрожуючи застосуванням та застосовуючи насильство, яке не було небезпечним для її життя та здоров`я, при цьому незаконно утримуючи проти волі матері малолітню доньку потерпілої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Експлуатацію потерпілої ОСОБА_10 обвинувачені здійснювали шляхом примушування її до систематичного жебракування, тобто випрошування грошей, речей, інших матеріальних цінностей у сторонніх осіб на території Вінницької та Одеської областей України.

Крім цього, ОСОБА_8 в період часу з липня 2016 року по березень 2017 року, діючи умисно, керуючись жагою наживи та маючі на меті заволодіти чужим майном шляхом зловживання довірою, під приводом надання допомоги при оформленні грошової допомоги на дитину, вмовила ОСОБА_10 передати їй усі наявні документи, а саме: свідоцтво про народження малолітньої ОСОБА_11 , медичні документи з пологового будинку, паспорт громадянина України та картку з реєстраційним номером платника податків. Після цього, використовуючи вищевказані документи, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 оформили картковий рахунок у ПАТ «Ощадбанк» на ім`я останньої, отримали банківську картку, на яку перераховувались грошові кошти у виді державної допомоги при народженні дитини. Зазначену банківську картку ОСОБА_8 переконала ОСОБА_10 одразу ж передати їй, а нараховані на картку кошти використовувала на власний розсуд.

Так, ОСОБА_10 у травні 2016 року, разом із малолітньою донькою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та своїм співмешканцем ОСОБА_12 , який також є інвалідом 2-ої групи у зв`язку із психічним захворюванням, внаслідок відсутності у них власного житла чи іншого постійного місця проживання, погодившись на пропозицію раніше знайомої їй ОСОБА_8 та її співмешканця ОСОБА_9 , приїхали до останніх та почали у них проживати за адресою: АДРЕСА_1 .

Під приводом надання допомоги при оформленні державної грошової допомоги при народженні дитини, маючи на меті заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_8 вмовила останню передати їй всі наявні у неї документи, зокрема: свідоцтво про народження дитини ОСОБА_11 , медичні документи з пологового будинку про народження дитини, паспорт громадянина України, картку із реєстраційним номером платника податків. Після цього, використовуючи вищевказані документи, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 оформили у ПАТ «Ощадбанк» картковий рахунок № НОМЕР_5 та отримали банківську картку, на яку в подальшому перераховувались грошові кошти у виді державної допомоги при народженні дитини. Зазначену картку ОСОБА_8 , зловживаючи довірою потерпілої, умовила передати їй разом з пін-кодом.

Таким чином, позбавивши потерпілу єдиного джерела доходів, забравши особисті документи її та малолітньої дитини, використовуючи її уразливий стан, викликаний інвалідністю, а також незаконно утримуючи у своєму помешканні проти волі матері малолітню ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 створили умови, за яких потерпіла ОСОБА_10 опинилась у цілковитій матеріальній та фізичній залежності від них.

Використовуючи уразливий стан ОСОБА_10 та її повну залежність від них, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 примусили потерпілу до жебракування, тобто систематичного випрошування грошей, речей, інших матеріальних цінностей у сторонніх осіб, яким для виклику співчуття, ОСОБА_10 змушували показувати копії медичних документів про її захворювання та встановлену групу інвалідності. З метою недопущення звернення ОСОБА_10 за допомогою до правоохоронних органів чи сторонніх осіб, ОСОБА_9 , виконуючи спільний з ОСОБА_8 умисел, привозив потерпілу на місце жебракування власним автомобілем, здійснював систематичний контроль за її діями та переміщеннями, після чого знову забирав додому, де спільно з ОСОБА_8 забирали у неї всі отримані грошові кошти. У випадках, коли ОСОБА_10 відмовлялась займатись жебракуванням або намагалась разом з дитиною залишити помешкання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , останній застосовував до потерпілої фізичне та психічне насильство, що проявлялось у нанесенні побоїв та погрозах назавжди відібрати дитину, примушуючи її таким чином продовжувати жебракувати.

З метою приховати свою злочинну діяльність від сторонніх осіб, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 протягом часу з травня 2016 року по січень 2017 року неодноразово змінювали своє місце проживання в межах Немирівського, Іллінецького, Липовецького районів Вінницької області, Любашівського району Одеської області, змушуючи переїздити з собою потерпілу ОСОБА_10 , її дитину та співмешканця ОСОБА_12 .

Вищезазначені дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були припинені працівниками поліції 11.01.2017 року, які за місцем проживання знайомих ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 , розшукали та повернули малолітню доньку потерпілій ОСОБА_10 .

Крім того ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння грошовим коштами потерпілої, після періодичного надходження на відкритий на ім`я ОСОБА_10 банківський рахунок належних останній грошових коштів у виді державної допомоги при народженні дитини, використовуючи отриману у потерпілої банківську картку з пін-кодом, знімала дані кошти у різних банківських терміналах на території Немирівського району Вінницької області та у м. Вінниці, повідомивши при цьому ОСОБА_10 неправдиву інформацію про те, що оформити допомогу не вдалось.

Отримані таким чином грошові кошти ОСОБА_8 використовувала на власний розсуд. Зокрема, у січні 2017 року, перебуваючи у м. Тульчин Вінницької області, ОСОБА_8 передала вказану банківську картку з пін-кодом ОСОБА_14 , дозволивши йому розпоряджатись грошовими коштами, що надходитимуть на неї в рахунок погашення свого боргу. При цьому ОСОБА_8 не повідомила ОСОБА_14 про те, що картка здобута нею злочинним шляхом та їй не належить. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_14 протягом лютого березня 2017 року зняв у банківських терміналах ПАТ «Ощадбанк» за допомогою даної банківської картки з пін-кодом на ім`я ОСОБА_10 грошові кошти на загальну суму 1540,00 грн., які використав на свій розсуд.

Отже, ОСОБА_8 шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_10 на загальну суму 35444,70 грн., яким розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальної шкоди на відповідну вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно завербували, переміщували, переховували потерпілу ОСОБА_10 з метою її експлуатації, використовуючи уразливий стан останньої та застосовуючи до неї насильство, яке не було небезпечним для її життя та здоров`я.

Також ОСОБА_8 умисно, зловживаючи довірою ОСОБА_10 , заволоділа майном останньої, а саме грошовими коштами на загальну суму 35444,70 грн., чим завдала їй матеріальної шкоди у відповідному розмірі.

Судом кваліфіковані такі дії ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 149 КК України, як торгівля людьми, тобто вербування, переміщення, переховування людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, за попередньою змовою групою осіб, поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а також судом кваліфіковані такі дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 190 КК України, як шахрайство, вчинене шляхом зловживання довірою.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2019 скасувати і ухвалити свій вирок, в якому просить його помилувати і звільнити від подальшого відбування покарання. Також зазначив те, що його присутність на суді не вважає обов`язковою.

Апеляційна скарга мотивована тим, що не оспорюючи доведеність його вини у вчиненні зазначеного злочину, вважає, що вирок суду відносно нього є незаконним та підлягає зміні в сторону пом`якшення в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого, його соціального положення, сімейного стану. Просить врахувати те, що він по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога і психотерапевта не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей і стареньку матір пенсіонера інваліда, що є пом`якшуючими його вину обставинами. Ним в повному об`ємі відшкодована матеріальна шкода, ніяких інших претензій зі сторони потерпілої до нього немає. Відсутні також обставини, які обтяжують його покарання.

Інші сторони кримінального провадження судове рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений ОСОБА_9 повідомлений належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду. Окрім того, в апеляційній скарзі зазначив те, що його присутність на суді не вважає обов`язковою. Підстави передбачені ч. 4 ст. 401 КПК України для обов`язкового виклику обвинуваченого у судове засідання для участі в апеляційному розгляді відсутні, оскільки в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення його становища, його участь судом не визнана обов`язковою та клопотання про це від обвинуваченого не надходило.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 апеляційну скаргу обвинуваченого підтримала та наполягала на її задоволенні, посилаючись на викладені у ній доводи.

Прокурор ОСОБА_15 просив залишити апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, як таку, що не спростовує законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, який в апеляційному порядку прокурором не оскаржується, тому підлягає залишенню без змін.

Обвинувачена ОСОБА_8 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 підтримала та не заперечувала проти її задоволення, оскільки на її думку за викладених у ній підстав слід пом`якшити призначене обвинуваченому покарання.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_16 подав до суду заяву про відкладення розгляду скарги на іншу дату у зв`язку з відрядженням, яку просив визнати поважною причиною. Разом з тим до даної заяви не було додано доказів такого відрядження, тому судом визнано зазначену причину неявки до суду неповажною. Окрім того, обвинувачена ОСОБА_8 не заперечувала проти судового розгляду у відсутності її захисника, оскільки вирок щодо неї ніким не оскаржується.

Потерпіла ОСОБА_17 також не з`явилася до суду, проте повідомлялася про дату, час і місце апеляційного розгляду, не повідомила суду про причини своєї неявки.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу від учасників судового провадження до суду не надходило.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді, виступи учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, як торгівля людьми, тобто вербування, переміщення, переховування людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, за попередньою змовою групою осіб, поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а також про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, як шахрайство, вчинене шляхом зловживання довірою, оскільки їх вина повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні та зазначеними у вироку доказами, яким судом дано належну правову оцінку.

З даним висновком суду також повністю погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Порушення судом першої інстанції положень матеріального та процесуального права при розгляді справи та постановлені вироку не допущено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у зв`язку з його невідповідністю особі обвинуваченого, його сімейному і соціальному стану, про що просить апелянт, апеляційним судом не встановлено.

Зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено судом першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням фактичних обставинвчинення кримінального правопорушення та ступені його тяжкості, та відповідно до роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, при обраннівиду таміри покаранняобвинуваченому ОСОБА_9 судом врахованохарактер таступінь суспільноїнебезпеки вчиненихзлочинів,які відноситьсядо категоріїособливо тяжкихзлочинів,та особиобвинуваченого ОСОБА_9 є ранішене одноразовосудимим. Окрім того, судом враховано, що згідно вироку 22.08.2017 Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_9 засуджено за ч. 1ст. 296 КК України до двох років обмеження волі. Однак він на шлях виправлення не став і знову скоїв умисний злочин та 03.10.2017 вироком Любашівського районного суду Одеської області був засуджений ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробування строком на 2 роки.

Відповідно до довідки-характеристика виконавчого комітету Брацлавської селищної ради №149 від 13.01.2017 ОСОБА_9 , проживає за рахунок тимчасових заробітків, жителі смт. Брацлав неодноразово звертались в усній формі зі скаргами на громадянина ОСОБА_9 до селищної ради, зарекомендував себе з негативної сторони.

Згідно довідки б/н та дати видачі Немирівської центральної районної лікарні ОСОБА_9 на диспансерному наркологічному обліку у лікаря психіатра не перебуває. На обліку у лікаря нарколога перебуває з 2009 року з приводу: Розлади психіки та поведінки, внаслідок вживання невстановлених речовин.

Згідно довідки №651 від 16.03.2017 КЗ ВОНД «Соціотерапія» ОСОБА_9 на диспансерному наркологічному обліку в даному закладі не перебуває.

Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» №20/1016 від 16.03.2017 вбачається, що ОСОБА_9 за даними архіву та картотеки диспансерного відділення станом на 14.03.2017 року не значиться.

Також судом першої інстанції враховано наявність обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого - рецидив злочинів, а також відсутність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Таким чином колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 про невідповідність призначеного йому покарання особі обвинуваченого, його сімейному і соціальному стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання судом також враховано те, що він раніше судимий за корисливі злочини, на шлях виправлення не став і знову вчинив корисливий злочин та злочин проти волі, честі та гідності особи, вину у вчиненні якого не визнав, тому суд першої інстанції дійшов правильного, законного та обґрунтованого висновку про те, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а призначене судом покарання у виді позбавлення волі на певний строк, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Судом першої інстанції також встановлено, що потерпілій ОСОБА_10 обвинуваченою ОСОБА_8 відшкодовано матеріальну шкоду в повному обсязі, що підтверджується розпискою про отримання грошових коштів в розмірі 30000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди від 03.04.2019 та розпискою про отримання грошових коштів в сумі 1500 грн. від 25.04.2019, а тому судом згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 256 ЦПК України прийнято відмову позивача від позову та закрито провадження у справі в частині цивільного позову.

З огляду на наведене,підстав для скасування вироку суду першої інстанції з підстав, на які вказує апелянт, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що вирок суду відносно ОСОБА_9 є законним та обґрунтованим, тому не вбачає достатніх підстав для задоволення поданої апеляційної скарги та його зміни чи скасування, як того просить апелянт.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419, 426, 532 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2019 року відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 149 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_2

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...