УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

На обґрунтування доводів скарги заявник зазначає, що СУ ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000059 в межах якого 31.05.2019 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.05.2019 проведено обшук офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , дев`ятий поверх, офіс №5, під час якого було вилучено системний блок, мобільний телефон та коробки із сім-картками, що належить ОСОБА_4 .

Заявник вказує, що спірне майно є власністю ОСОБА_4 та не відповідають ознакам речей щодо яких надано дозвіл на вилучення ухвалою слідчого судді від 21.05.2019, арешт на вилучене майно не накладався, а тому зазначені речі набули статусу тимчасово вилученого майна та повинні бути повернуті власнику, у зв`язку з чим, адвокат ОСОБА_3 просить зобов`язати старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 або іншого уповноваженого слідчого у кримінальному провадженні №0000059 повернути ОСОБА_4 речі, вилучені 31.05.2019 під час проведення обшуку.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала вимоги та доводи, викладені у скарзі, наполягала на задоволенні скарги з підстав, які у ній наведені.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлений належним чином та завчасно, що у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, доходить наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність прокурора чи слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.05.2019 проведено обшук офісного приміщення за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 33б, дев`ятий поверх, офіс №5, під час якого було вилучено, серед іншого, системний блок «Aero cool» чорного кольору та кабель живлення; мобільний телефон марки Samsung модель Gt E 12001, імеб: НОМЕР_1 білого кольору, в якій знаходиться сім-картка «Київстар»; коробка із сім-картками оператора «Київстар» у кількості 3 шт. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; коробка з-під сім-карт «Київстар» 3 шт. НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та «Водафон» НОМЕР_8 .

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор мають, зокрема оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно положень ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Зіставляючи зміст ухвали слідчого судді з даними, що містяться у протоколі обшуку, приходжу до висновку, що дане судове рішення містить вказівку на відшукання та вилучення об`єктів на яких містяться відомості про вчинення злочину, а саме комп`ютерної техніки, серверного обладнання, магнітних та електронних носіїв інформації, флеш-накопичувачів та інших носіїв інформації, мобільні термінали, засоби комунікації, телекомунікаційне обладнання, інше обладнання, у тому числі що застосовує технологію ІР-телефонії, фінансово-господарської документації, грошових коштів, кредитні банківські картки та інше.

Поряд з тим, в ухвалі слідчого судді від 21.05.2019 про надання дозволу на проведення обшуку, відсутній дозвіл на виявлення та вилучення майна ОСОБА_4 , а з наявних матеріалів скарги не вбачається, що спірне майно наділено ознаками щодо якого надано дозвіл на вилучення.

Частиною 1 статті 22 КПК України закріплено принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Слідчий в судове засідання не з`явився, даних на підтвердження того, що вилучені під час проведення обшуку речі наділені ознаками щодо яких надано дозвіл на вилучення не надано, як і не надано належних доказів на обґрунтування такої правової позиції, а тому наявні підстави вважати спірні речі тимчасово вилученим майном, з огляду на положення ст.236 КПК України
У відповідності до ч.1 ст.9 КПК України слідчий під час кримінального провадження та інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинну бути подано не пізніше наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.

В судовому засіданні адвокатом ОСОБА_3 надано відповідь слідчого ОСОБА_5 на адвокатський запит, з якого вбачається, що арешт на вилучені під час обшуку 31.05.2019 офісного приміщення розташованого за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 33б, дев`ятий поверх, офіс №5, не накладався.

Отже, згідно до вимог ч.7 ст.236 КПК України спірні речі з моменту їх вилучення набули статусу тимчасово вилученого майна, оскільки відповідають визначеним у ній критеріям.
За таких обставин наявні підстави для припинення тимчасового вилучення майна та його повернення особі, у якої воно було вилучене, що закріплено приписами ст.169 КПК України.

Підсумовуючи викладене, оскільки спірне майно було вилучено під час проведення обшуку, при цьому дозвіл на його вилучення відсутній в ухвалі слідчого судді від 21.05.2019, а арешт на таке майно не накладався, слідчий суддя не вбачає правових підстав для подальшого утримання спірного майна, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 306, 169, 171, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 або іншого уповноваженого слідчого у кримінальному провадженні №0000059 повернути ОСОБА_4 майно, а саме: системний блок «Aero cool» чорного кольору та кабель живлення; мобільний телефон марки Samsung модель Gt E 12001, імеб: НОМЕР_1 білого кольору, в якій знаходиться сім-картка «Київстар»; коробка із сім-картками оператора «Київстар» у кількості 3 шт. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; коробка з-під сім-карт «Київстар» 3 шт. НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та «Водафон» НОМЕР_8 , що були вилучені в ході проведення обшуку 31.05.2019 за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 33б, дев`ятий поверх, офіс №5.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 25.09.2019

Слідчий суддя