Єдиний унікальний номер № 285/801/17
Провадження № 1-кп/0285/302/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2019 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському кримінальне провадження № 285/801/17 0000004 від 04.01.2017) по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, непрацюючого, учасника бойових дій (учасника АТО на території Донецької та Луганської областей), РНОКПП НОМЕР_1 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
19.03.2014 солдат запасу ОСОБА_5 призваний під час мобілізації, на особливий період Житомирським ОМВК Житомирської області на підставі Указу Президента України № 303 від 17.03.2014 та того ж дня, направлено для проходження служби до військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_3 ).

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 від 19.03.2014 № 71, солдата запасу ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу указаної військової частини на посаду кухаря роти матеріального забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

У відповідності до вимог ст.ст. 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ, та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях та тимчасово ухилитися від проходження військової служби.

Реалізуючи задумане, військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_3 солдат ОСОБА_5 , призваний під час мобілізації, в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу та маючи реальну можливість для цього, незаконне припинив виконувати свій конституційний обов`язок та 02.09.2014 самовільно залишив територію військової частини - польова пошта НОМЕР_3 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд до 18.09.2014. Після чого, 18.09.2014 солдат ОСОБА_5 прибув до військового шпиталю м. Житомира, військова частина НОМЕР_4 , де проходив стаціонарне лікування до 03.10.2014, по завершенні якого рішенням військово-лікарської комісії від 03.10.2014 № 1733 солдату ОСОБА_5 рекомендовано піти в відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів, тобто до 03.11.2014.

Він же, в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 11. 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу та маючи реальну можливість для цього, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, 03.11.2014 не з`явився вчасно на службу за місцем постійної дислокації військової частини - польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин та проводив час на власний розсуд до 17.02.2015. Після чого, 17.02.2015 солдат ОСОБА_5 прибув до військового шпиталю м. Житомира (військова частина НОМЕР_4 ) де проходив стаціонарне лікування до 02.03.2015.

Він же, в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу та маючи реальну можливість для цього, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, 03.03.2015 не з`явився вчасно на службу за місцем постійної дислокації військової частини - польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин та проводив час на власний розсуд до 07.10.2016.

За час відсутності в частині обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи, або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини та його причини не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

07.10.2016 солдат ОСОБА_5 самостійно з`явився до військової частини - польова пошта НОМЕР_3 та того ж дня наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 № 236 солдата ОСОБА_5 звільнено з військової служби у запас.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України не визнав та пояснив, що в березні 2014 був призваний під час мобілізації до 30-ї бригади та відкомандирований до 8-го армійського корпусу, в складі якого перебував в зоні АТО. 02.09.2014 залишив військову частину на підставі усного дозволу, так як необхідно було пройти лікування, та перебував за місцем проживання. До військового шпиталю звернувся 18.09.2014, де проходив лікування до 03.10.2014. Після лікування була надана відпустка терміном один місяць. 03.11.2014 не з`явився до військової частини так як хворів та перебував за місцем проживання. 17.02.2015 проходив лікування у військовому шпиталі до 02.03.2015. 03.03.2015 він не з`явився до військової частини так як продовжував хворіти та перебував за місцем проживання. 07.10.2016 року він самостійно з`явився до військової частини та був звільнений з військової служби. Просить його виправдати.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , старший лейтенант, тимчасово виконуюча обов`язки заступника командира по роботі з особовим складом пояснила, що, 07.10.2016 поступив рапорт про те, що ОСОБА_5 прибув до військової частини у супроводі ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона проводила службове розслідування. Під час розслідування ОСОБА_5 надав документи які підтверджували те, що він проходив лікування у військовому шпиталі, які були враховані при проведенні розслідування.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , майор, тимчасово виконуючий обов`язки начальника штабу військової частини польова пошта НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ), пояснив, що 19 березня 2014 року ОСОБА_5 призваний під час мобілізації на військову службу. 02.09.2014 року залишив військову частину без дозволу командування частини, а 18.09.2014 звернувся до військового шпиталю, де проходив лікування. Після лікування, 03.11.2014 знову не з`явився до військової частини, а 17.02.2015 звернувся до військового шпиталю, де проходив лікування до 02.03.2015. 03.03.2015 він не з`явився до військової частини без поважних причин. ОСОБА_5 не звертався до нього з проханням щодо надання йому дозволу на залишення військової частини, чи надавав йому такий дозвіл хтось інший не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , підполковник, тимчасово виконуючий обов`язки командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ), пояснив, що ОСОБА_5 залишив військову частину без дозволу, не звернувся до командування з рапортом покинути військову частину та пройти курс лікування. Дозвіл на залишення військової частини військовослужбовцем надає командування даної частини. ОСОБА_5 також після проходження лікування не з`являвся до військової частини без поважних причин. Хоча відповідно до припису зобов`язаний був прибути в розташування військової частини. Особисто до нього ОСОБА_5 не звертався за дозволом покинути розташування військової частини у зв`язку з хворобою чи з інших причин.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , підполковник медичної служби військової частини НОМЕР_4 , голова ВЛК, пояснив, що ОСОБА_5 поступив на лікування по направленню командира військової частини, пройшов курс лікування та направлений в розташування військової частини де проходив службу. Чи прибув вчасно до військової частини він не знає. ОСОБА_5 відповідно до висновку комісії був визнаний обмежено придатним до військової служби, але міг використовуватися на інших посадах.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , мати обвинуваченого ОСОБА_5 , пояснила, що син у 2014 році був призваний по мобілізації, служив у Новоград-Волинській бригаді. Перебував в зоні АТО, хворів, проходив курс лікування у військовому шпиталі після лікування випивав і вони змушені були його лікувати у спеціалізованій установі. Комісією був визнаний обмежено придатним до військової служби. Вона неодноразово зверталася до командування військової частини щодо вирішення питання його перебування на військовій службі. В військовій прокуратурі дізналася що відносно сина порушено кримінальне провадження.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , начальник медичної служби військової частини польова пошта НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ), пояснив, що ОСОБА_5 перебував на лікуванні у медичній частині. Документів чи міг ОСОБА_5 звертатися в 2014-2015 роках за медичною допомогою з приводу хронічних захворювань він не має.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , начальник стройової частини військової частини польова пошта НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ), пояснив, що проводив службову перевірку відносно ОСОБА_5 на підставі наказу командира військової частини. За результатами перевірки було складено висновок який разом з матеріалами був направлений до органу досудового розслідування для прийняття рішення.

Крім того, в судовому засіданні судом досліджені наступні письмові докази.

1) З повідомлення військової частини польова пошта НОМЕР_3 про вчинене кримінальне правопорушення № 12546 від 29.12.2016 слідує, що під час проходження військової служби солдат ОСОБА_5 без дозволу командирів, самовільно 02.09.2014 залишив військову частину-польова пошта НОМЕР_3 на не з`явився вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць до 07.10.2016, до дати, коли з`явився до військової частини (а.с. 150).

2) З довідки військово-лікарської комісії № 1733 від 03.10.2014 слідує, що 03.10.2014 ОСОБА_5 проведено медичний огляд ВЛК у в/ч НОМЕР_4 та постановлений діагноз: стан після перенесеної гострої реакції на стрес. Помірно виражений тривожно-депресивний синдром з виходом в компенсацію. Захворювання пов`язане з проходженням військової служби. Потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів (а.с. 151).

3) З довідки військової частини-польова пошта НОМЕР_3 № 237 від 16.01.2017 слідує, що військовослужбовець ОСОБА_5 протягом 2016 року за медичною допомогою в медичну роту не звертався (а.с. 153).

4) З витягу з книги алфавітного обліку військовослужбовців військової служби за призовом військової частини-польова пошта НОМЕР_3 слідує, що наказом командира № 236 від 07.10.2016 солдат ОСОБА_5 звільнений у запас через службову невідповідність (а.с. 154).

5) З копії листа військової частини-польова пошта № НОМЕР_5 від 13.07.2016 слідує, що солдат ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу частини згідно наказу № 71 від 19.03.2014. 02.09.2014 солдат ОСОБА_5 самовільно залишив частину. Станом на 22.06.2016 місце перебування його невідоме (а.с. 157).

6) З листа військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 187 від 18.01.2017 слідує, що ОСОБА_5 19.03.2014 призваний по мобілізації, звільнений 07.10.2016 та на облік не став. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 не заявляв скарг на своє здоров`я, потреби направляти військовозобов`язаного на ВЛК не було (а.с. 158).

7) З листа Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира № 167/07 від 12.01.2017 слідує, що ОСОБА_5 , 1981 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира не перебуває, ніяких державних соціальних допомог та пільг не отримує (а.с. 159).

8) З повідомлення ТВО начальника Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» № 4/196 від 13.01.2017 слідує, що солдат ОСОБА_5 за медичною допомогою е звертався та на стаціонарному лікуванні не знаходився (а.с. 160).

9) З повідомлення військової частини НОМЕР_4 № 58 від 10.01.2017 слідує, що ОСОБА_5 , 1981 року народження, перебував на стаціонарному лікуванні у в/ч НОМЕР_4 з 18.09.2014 року по 03.10.2014 року та з 17.02.2015 року по 02.03.2015 року (а.с. 162).

10) З повідомлення Житомирської психіатричної лікарні № 1 № 229 від 17.01.2017 слідує, що ОСОБА_5 був зареєстрований в медичній карті амбулаторного хворого за адресою: АДРЕСА_3 . Звертався на консультативний прийом за направленням лікаря військової частини НОМЕР_4 (військовий шпиталь) 22 вересня 2014 р. Встановлений діагноз: посттравматичний стресовий розлад, тривожно-агрипнічний синдром. Рекомендовано амбулаторне лікування (а.с. 163).

11) З витягу з наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 № 3030 від 07.10.2016 про підсумки службового розслідування обставин об лікування в статусі незаконно відсутнього солдата ОСОБА_5 слідує, що службовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину або місце служби, а також вчасно не з`явившись на службу без поважних причин. Під час проведення службового розслідування солдатом ОСОБА_5 надані довідки про час його перебуванні у Житомирському військовому госпіталі в/ч НОМЕР_4 АДРЕСА_2 виписний епікриз з 18.09.2014 по 03.10.2014, довідки ВЛК в/ч НОМЕР_4 № 1733 від 03.10.2014, довідка із наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради № 3288 від 05.01.2015, направлення № 703 і № 927, виписний епікриз з 17.02.2015 по 02.03.2015, свідоцтво про хворобу № 268, підтверджуючих поважність причини відсутності в інші дні на службі надано не було (а.с. 164-165).

12) З витягу з наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 № 236 від 07.10.2016 слідує, що солдата призваного по мобілізації ОСОБА_5 , кухаря їдальні взводу забезпечення роти матеріального забезпечення, який рахується у розпорядженні командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 , звільненого наказом командира НОМЕР_6 окремої гвардійської механізованої бригади від 07 жовтня 2016 року № 126-рс з військової служби у запас відповідно до статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за пунктом "е" частини восьмої (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків), з 07 жовтня 2016 року виключити зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, і направити для зарахування на військовий облік до Житомирського ОМВК Житомирської області (а.с. 166).

13) З службової характеристики солдат ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони. До виконання службових обов`язків відноситься негативно Схильний до самовільного залишення військової частини, тривалий час був незаконно відсутнім (а.с. 167).

14) Згідно медичної характеристики солдат ОСОБА_5 під медичним наглядом лікаря в/ч НОМЕР_3 знаходиться з 2014 року, за медичною допомогою звертався в періоди з 18.09.2014 по 03.10.2014, перебував на стаціонарному лікуванні у в/ч-п.п.В2731 з дз.: Мінотична екзема кистей стоп. Посттравматичний стресовий розлад. Астено-агренічний синдром. Хронічний Хрон. люмбангія, нестійка ремісія. З 17.02.2015 по 02.03.2015 перебував на стаціонарному лікуванні у в/ч-п.п. А1065 з дз.: Істинна екзема кистей стоп (а.с. 168).

15) З заключення свідоцтва про хворобу № 268 та інших довідок слідує, що ОСОБА_5 перебував в шпиталі м. Житомир на стаціонарному лікуванні з 18.09.2014 по 03.10.2014 з діагнозом: Мінотична екзема кистей стоп. Посттравматичний стресовий розлад. Астено- агренічний синдром. Хронічна люмбангія, нестійка ремісія. Від 03.10.2014 року № 1733 довідка ВЛК; з 25.12.2014 по 05.01.2015 пройшов курс добровільного стаціонарного лікування в обласному наркологічному диспансері Житомирської області ради з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю; направлення № 703 від 12.02.2015 та направлення № 927 на ВЛК з метою придатності до військової служби.- обмежено придатний до військової служби; Виписний епікриз з 17.02.2015р. по 02.03.2015 з діагнозом: істинне екзема кистей стоп (а.с. 172-175, 180-181, 187-201).

16) З письмових пояснень ОСОБА_5 від 07.10.2016 слідує, що з 19.03.2014 призваний на військову службу по мобілізації у військову частину - польова пошта НОМЕР_3 . 26 серпня 2014 року його підрозділ вийшов із зони АТО у АДРЕСА_4 . Через кілька днів його відкомандирували у АДРЕСА_4 , до цього моменту знаходився у розпорядженні управління 8 армійського корпусу. Прибувши в АДРЕСА_4 у місце розташування в/ч-пп НОМЕР_3 доповів про прибуття командиру роти капітану ОСОБА_13 , де командир роти надав йому відпустку строком на 10 діб. Приблизно 28.08.2014 поїхав додому, знаходячись вдома, звернувся до військового госпіталю у зв`язку з загостренням захворювання, але в шпиталі було відмовлено у зв`язку з тим, що не мав направлення з військової частини. Повернувшись до місця розташування в/ч-пп НОМЕР_3 у АДРЕСА_2 , звернувся до медичної роти за направленням в військовий шпиталь. З 18.09.2014 по 03.10.2014 знаходився на стаціонарному лікуванні у військовому шпиталі м. Житомир де, після лікування було надано 30 діб відпустки на реабілітацію. Після реабілітації прибув до військової частини АДРЕСА_2 та звернувся до медичної роти для отримання медичної характеристики для проходження ВЛК, в чому було відмовлено, у зв`язку з тим, що він рахувався як такий, що самовільно залишив частину. Телефонував до командира роти капітана ОСОБА_13 , він повідомив, що це питання не може вирішити. Близько місяця приїздив до військової частини-польова пошта НОМЕР_3 АДРЕСА_2 з метою отримання медичної характеристики. 25.12.2014 звернувся до обласного наркологічного диспансеру Житомирської області у зв`язку з загостренням захворювання та проходив там лікування з 25.12.2014 по 05.01.2015. Після лікування знову прибув до військової частини-польова пошта НОМЕР_3 та отримав медичну характеристику і був направлений до військового шпиталю у м. Житомир звідки був направлений до військового шпиталю м. Київ на консультацію. Близько 1 (одного) тижня проходив ВЛК в Житомирському шпиталі де отримав заключення, що частково придатний до військової служби. 03.03.2015 року знову прибув до військової частини і здав документи до медичної роти, отримав обхідний лист і попередили, що я буду звільнений по п. "е" пункту 1 частини 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу та військову службу". З цим не погодився та написав рапорт про проведення службового розслідування. В той же день повернувся додому, але неодноразово приїздив до військової частини, але результату не отримав (а.с. 178-179).

17) З письмових пояснень ОСОБА_14 , командира взводу забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення слідує, що 03.09.2014, біля 10.00 год. під час шикування особового складу було виявлено, що солдат ОСОБА_5 з реабілітації не повернувся про що було зроблено доповідь командиру батальйону (а.с. 182).

18) З довідки військової частини - польова пошта НОМЕР_3 № 11199 від 08.11.2016 солдату ОСОБА_5 наказами командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 відпустки в 2014 році не надавались (а.с. 185).

19) З рапорту тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділення персоналу штабу військової частини-польова пошта НОМЕР_3 капітана ОСОБА_15 слідує, що 07.10.2016 р. до розташування військової частини повернувся солдат ОСОБА_5 (а.с. 202).

20) З акта проведення службового розслідування від 07.10.2016 слідує, що солдат ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину або місце служби, а також вчасно не з`явився на службу без поважних причин. Вважати за можливе визнати причини відсутності на військовій службі солдата ОСОБА_5 в періоди з 18.09.2014 по 03.10.2014; з 25.12.2014 по 05.01.2015; з 17.02.2015 по 02.03.2015, як поважні, оскільки він в цей період перебував на лікуванні, що підтверджено відповідними медичними документами (а.с. 203-208).

Оцінюючи вищенаведені докази, суд доходить висновку про їх достовірність, приймаючи до уваги, що вони є логічними і послідовними, доповнюють одне одного, узгоджуються між собою та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких досліджена в судовому засіданні.
Таким чином, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 02.09.2014 самовільно залишив територію військової частини - польова пошта НОМЕР_3 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд до 07.10.2016.
В періоди з 18.09.2014 по 03.10.2014; з 25.12.2014 по 05.01.2015; з 17.02.2015 по 02.03.2015 ОСОБА_5 був відсутній на службі з поважної причини, що підтверджено відповідними медичними документами. В інші періоди доказів поважності його відсутності на службі суду не надано, показання обвинуваченого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_10 , матері обвинуваченого, в цій частині нічим не підтверджуються.
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_5 та його умисні дії, які виразились у самовільному залишенні військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини без поважних причин, тривалістю понад один місяць, кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений раніше не судимий, вперше вчинив злочин середньої тяжкості, вину не визнав, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, збитків кримінальним правопорушенням не завдано, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, за місцем проживання характеристика відсутня, має тяжку хворобу, є учасником бойових дій (учасник АТО на території Донецької та Луганської областей).
Суд приходить до переконання в тому, що виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів буде досягнуто при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 407 КК України. Разом з тим, враховуючи характеризуючи дані, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_5 не є особою, небезпечною для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України в умовах звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням.

Запобіжний захід не застосовувався. Арешт на майно не накладався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий :