В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "17" серпня 2018 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 17.06.2018 року приблизно о 03-00 год. перебував за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, та він обрав об`єктом свого протиправного посягання майно, що знаходилось в квартирі, за адресою: АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою двох викруток, які він приніс з собою, шляхом віджиму метало-пластикового вікна, проник до вищевказаної квартири, де діючи з корисливих мотивів, почав відшукувати речі, з метою їх подальшого викрадення, та обрав об`єктом свого протиправного посягання ноутбук марки «Делл», який лежав на столі в одній з кімнат квартири, чорного кольору, вартістю 5 тис. грн., який належить ОСОБА_5 , та підготував його для подальшого викрадення з квартири.
Однак ОСОБА_4 не виконав усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, та злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки його було затримано працівниками охорони безпосередньо на місці вчинення кримінального правопорушення, які в той час прибули за викликом.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що спонукало його на вчинення злочину те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, а тому, вислухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднане з проникненням у житло та кваліфікує такі його дії за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працює, не одружений, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання, судом визначено вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з вимогами ст.75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Так, призначаючи ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття, його особу, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
З урахуванням ступеню тяжкості, обставин злочину, його наслідків, даних про особу обвинуваченого, з метою забезпечення ефективного виховного впливу на нього, його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі. При цьому враховуючи дані про особу обвинуваченого стан здоров`я, соціальні зв`язки та щире каяття, суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Судові витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75,76 КК України, ст. ст. 349, 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням строком на 3 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя: