Справа № 487/1838/19
Провадження № 1-кс/487/8732/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 03.07.2019 року про закриття кримінального провадження №0000037 за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.375 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
23.07.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_4 від 03.07.2019 року про закриття кримінального провадження №0000037 за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.375 КК України.
В обґрунтування скарги заявник зазначила, що оскаржувана постанова є невмотивованою, винесеною передчасно та такою, що підлягає скасуванню, оскільки досудове розслідування проведено не об`єктивно та поверхнево, без дослідження всіх обставин справи. Слідчим не було вжито всіх заходів спрямованих на всебічне, повне та неупереджене розслідування по даному кримінальному провадженню, а встановлені ним факти не отримали належної правової оцінки, що і послужило підставою для її зверненням до слідчого судді з зазначеною скаргою.
В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 , вимоги викладені у скарзі підтримав у повному обсязі. Зазначив, що підстави з яких ОСОБА_5 звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення (злочину) є винесення суддею Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 ухвали про відкриття провадження у справі від 24.10.2017 року, яка на її думку є завідомо неправосудною, оскільки судове засідання було призначено через 5 місяців після відкриття провадження у справі за її позовом, у той час як відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України (в редакції діючій на час винесення ухвали) суд повинен був розглянути справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.
Обставини викладені ОСОБА_5 у скарзі підтримав, крім того як на неповноту досудового розслідування посилався на те, що слідчим не було надано належної оцінки даним щодо навантаження судді Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_6 , у період винесення ухвали та процесуальним діям судді під час розгляду цивільної справи №490/293/18.

Слідчий в судовому засіданні просив у задоволені скарги відмовити за необґрунтованістю. Зазначив, що досудове розслідування ним було здійснено повно, об`єктивно та неупереджено, враховуючи обставини та склад, зокрема об`єктивну сторону, кримінального правопорушення за ч.1 ст.375 КК України.

Вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000037, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідування може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, встановлення відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до п.10 ч. 1ст. 284 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування,яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.05.2018 року уповноважених осіб прокуратури Миколаївської області зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які містяться у заяві ОСОБА_5 за №1/БІВ-12 від 09.01.2018 року.
З заяви ОСОБА_5 вбачається, що, на її думку, суддею Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 було обмежено її конституційне право передбачене ст. 55 Конституції України, оскільки винесено ухвалу про відкриття провадження, якою справу за її позовом було призначено до розгляду у судовому засіданні у термін понад п`ять місяців.
На виконання ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.05.2018 року прокуратурою Миколаївської області 15.06.2018 року відомості по заяві ОСОБА_5 від 09.01.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.
Постановою прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури від 22.08.2018 року кримінальні провадження №0000037 від 15.06.2018 за ч. 1 ст. 375 КК України, №0000038 від 15.06.2018 за ч. 2 ст. 189 КК України, №0000039 від 15.06.2018 за ч. З ст. 191 КК України, №0000040 від 15.06.2018 за ч. 1 ст. 374 КК України, №0000041 від 15.06.2018 за ч. 1 ст. 365 КК України, №0000042 від 15.06.2018 за ч. 1 ст. 366 КК України, №0000043 від 15.06.2018 за ч. 1 ст. 366 КК України, №0000044 від 15.06.2018 за ч. 1 ст. 365 КК України, №0000045 від 15.06.2018 за ч. 1 ст. 375 КК України, №0000046 від 15.06.2018 за ч. 1 ст. 366 КК України, №0000055 від 04.07.2018 за ч. 1 ст. 366 КК України, №0000056 від 04.07.2018 за ч. 1 ст. 365 КК України були об`єднанні в одне провадження та зареєстровані в ЄРДР під № 0000037.

Постановою прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури від 16.11.2018 року з матеріалів кримінального провадження №0000037 було виділено матеріали досудового розслідування за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 365 , ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 375 КК України.

Постановою прокурора відділу прокуратури Миколаївської області від 18.01.2019 року проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000037 доручено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Миколаєві.
Згідно з дорученням від 25.03.2019 року проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчому Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 ..
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
За положеннями п.п. 1,2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Процесуальними джерелами доказів згідно зі ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
При прийнятті оскаржуваної постанови, слідчий у повному обсязі дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим приймались необхідні заходи для встановлення істини по справі.
Так в ході досудового розслідування ОСОБА_5 , було допитано у якості потерпілої, ОСОБА_6 у якості свідка, досліджено ухвалу судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 24.10.2017 року у справі №490/8882/17 та ухвалу Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 28.12.2018 року за №4093/1-дп/15-18.

За наслідками досудового розслідування постановою від 03.07.2019 року слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000037 за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.375 КК України закрито на підставі п. п.2,10 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку з відсутністю в діях судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, та спливу строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України, де жодній особі не було повідомлено про підозру.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною, обґрунтованою та вмотивованою, оскільки слідчим проведено ряд необхідних слідчих дій для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, проаналізовано відповідні зібрані матеріали, надано їм належну правову оцінку. Так, зокрема, слідчий правильно врахував те, що матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів того, що ухвала судді Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_6 про відкриття провадження по справі №490/8882/17 є завідомо неправосудним рішенням, оскільки, фактично, заява ОСОБА_5 від 09.01.2018 року свідчить про її незгоду з прийнятим суддею Центрального районного суд м. Миколаєва ОСОБА_6 рішенням щодо призначеної дати судового засідання при розгляді справи за її позовом до прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про відшкодування збитків, майнової та моральної шкоди.

Незгода з рішенням судів сама по собі, не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Так, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. "Про незалежність судової влади" роз`яснено, що "відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені".

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Конституційним Судом України в своєму рішенні у справі №2-рп/2011 від 11.03.2011 року також було акцентовано, що оцінка вчинених суддею процесуальних дій може здійснюватися тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Крім того, виходячи з об`єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ст..375 КК України при здійснені досудового розслідування має бути встановлено цілеспрямований характер злочинних дій судді, її свідоме прагнення та бажання всупереч матеріальному чи процесуальному закону і (або) фактичним обставинам, встановленим у справі, постановити судове рішення, яке за своєю суттю не може бути і не є актом правосуддя.
Разом з тим, як було встановлено слідчим при здійснені досудового розслідування, на строк призначення суддею судового засідання з розгляду справи, вплинуло навантаження судді.
Крім того, обставини за якими було внесено відомості до ЄРДР за зазначеним кримінальним провадженням, були предметом перевірки Першої дисциплінарної палати ВРП України при розгляді дисциплінарної скарги ОСОБА_5 на дії судді ОСОБА_6 .
Ухвалою Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 28.12.2018 року за №4093/1-дп/15-18 у відкритті дисциплінарної справи стосовно судді Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_6 було відмовлено..

З урахуванням вищезазначеного, матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки слідчого. Неповнота досудового слідства не встановлена.

Також правомірним є посилання слідчого, на ту обставину, що на момент винесення оскаржуваної постанови, закінчилися строки досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, визначені положеннями п.2 ч.1 ст.219 КПК України, що з урахуванням встановлення слідчим відсутності в діях судді ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення за ч.1ст..375 КК України, є підставою для закриття кримінального провадження.

Щодо посилання скаржника та її представника на недостатній обсяг проведення слідчих дій, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином слідчий самостійно визначає порядок слідчих дій, необхідних для встановлення події злочину.

Безпідставним є посилання представника заявника на те, що оскаржувана постанова винесена слідчим з порушенням засади кримінального провадження, а саме законності, оскільки при її винесенні слідчим було надано оцінку зібраним по справі доказам з урахуванням їх відповідності вимогам чинного законодавства.

Так, посилання представника заявника адвоката ОСОБА_3 на не витребування і як наслідок не надання об`єктивної оцінки, при винесенні постанови інформації стосовно навантаження судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 , є безпідставними оскільки зазначена інформація була досліджена та перевірена Першою Дисциплінарною палатою Вищої ради правосуддя при винесені ухвали від 28.12.2018 року за №4093/1-дп/15-18, копія якої міститься в матеріалах кримінального провадження.

Також є безпідставними посилання адвоката ОСОБА_3 щодо не надання слідчим при здійсненні досудового розслідування, оцінки процесуальним діям судді під час розгляду цивільної справи №490/8882/17, оскільки зазначені дії не входять до предмету перевірки слідчим, виходячи з обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні за ч.1 ст.375 КК України, з врахуванням обставин викладених у заяві ОСОБА_5 , за якою було внесено відомості до ЄРДР.

На підставі вищевикладеного, скарга ОСОБА_5 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 03.07.2019 року про закриття кримінального провадження №0000037 за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.375 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1