В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" серпня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0005534 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Києва, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 01 липня 2019 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, перебував біля будинку АДРЕСА_3 . У цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з автомобіля марки «Фольцваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, яким користувався ОСОБА_5 , та який був припаркований біля першого під`їзду вказаного будинку.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно з корисливих мотивів, розбив за допомогою комня, який лежав поряд, праве переднє скло дверей автомобіля марки «Фольцваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, яким користувався ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_3 , проникнув у салон автомобіля, вирвав з панелі приборів, автомагнітолу марки «HS-MP820» вартістю 201,06 грн., але не довів свій злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий мешканцями будинку, за адресою: АДРЕСА_3 .
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 01 липня 2019 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин він, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 9-А, розбив каменем переднє скло дверей автомобіля та намагався таємно викрасти автомагнітолу, яка належала потерпілому, однак був затриманий мешканцями будинку.
Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/ та кваліфікує його дії за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді штрафу.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрано.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в розмірі 471 гривень 03 копійки, за проведення експертизи №13-1/1237 від 15.07.2019 року, на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: