Справа №216/1049/12
Провадження № 1-в/127/545/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2019 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 08.08.2017,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5 ,

представника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)»: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 08.08.2017 на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання захисника ОСОБА_3 мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_4 відбув 2/3 строку покарання, своєю поведінкою довів своє виправлення, засуджений ОСОБА_4 переніс до відбуття покарання оперативне втручання на головному мозку, а тому він об`єктивно не може працювати в установі. Засуджений ОСОБА_4 має другу групу інвалідності та в умовах установі не може лікуватись.

У ході судового розгляду захисник ОСОБА_3 клопотання про умовно-достроково звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання підтримав та просив суд задовольнити вказане клопотання.

Засуджений ОСОБА_4 , який приймав участь у судовому засіданні дистанційно у режимі відеоконференції, клопотання захисника підтримав та просив суд його задовольнити.
Представник Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_6 заперечував, щодо задоволення клопотання.
Прокурор ОСОБА_5 заперечував, щодо задоволення клопотання, оскільки вважає, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення.
Суд вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього клопотання, особову справу засудженого ОСОБА_4 приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України слідує, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

На даний час засуджений ОСОБА_4 утримується та відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)».

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 6 КВК України вбачається, що в иправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з особової справи засудженого ОСОБА_4 останній відбув 2/3 строку покарання. З характеристики на ОСОБА_4 слідує, що останній за час відбуття покарання не має жодного заохочення та має два стягнення 23.03.2018 та 03.09.2019, характеризується посередньо, не працевлаштований, заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує не завжди, участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає, до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне, приймати участь у самодіяльних організаціях не бажає.

Враховуючи викладене, вислухавши думку прокурора, представника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)», захисника та засудженого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, що надійшли до суду та особову справу засудженого ОСОБА_4 суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 не довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення, а тому підстави для задоволення клопотання захисника ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 відсутні, а тому у клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370, 372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 08.08.2017 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя: