Справа № 359/7278/19
Провадження № 1-в/359/286/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 м.Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника БВК-119 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старосілля, Городищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня, працював на заводі ООО «ЛТД Сборка меблів», не одружений, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 31.07.2013 Деснянським районним судом міста Києва за ст. 121 ч. 1, 186 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі, по теперішній справі засуджений:16.01.2015 Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2, 71 КК України на 6 років позбавлення волі. 04.03.2016 Бориспільським міськрайонним судом Київської області застосовано Закон України від 26.11.2015 № 838-VIII та зараховано засудженому в строк відбування покарання період із 14.11.2014 по 10.03.2015,

в с т а н о в и в :

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений свою заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник БВК відносно задоволення заяви заперечував, оскільки засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не став на шлях виправлення та за весь період відбування покарання мав 10 стягнення, 6 з яких не погашенні у встановленому законом порядку.

Ознайомившись із думкою засудженого, представника колонії та прокурора, клопотанням та особовою справою засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання

Судом встановлено, що ОСОБА_5 будучі раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, 16.01.2015 був засуджений Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2, 71 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. 04.03.2016 Бориспільським міськрайонним судом Київської області застосовано Закон України від 26.11.2015 № 838-VIII та зараховано засудженому в строк відбування покарання період із 14.11.2014 по 10.03.2015.

Відповідно до вимог ст.12 КК України вчинений засудженим ОСОБА_5 злочин є тяжким.

Початок строку відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 починається з 14.11.2014, а закінчення 20.07.2020.

З матеріалів особової справи, а саме його характеристики від 07.08.2018 року слідує, що засуджений ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 14.11.2014.

Під час знаходження в Київському СІЗО зарекомендував себе посередньо. Стягнень та заохочень не мав.

В ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» відбуває покарання з 14.04.2015. За час відбування покарання зарекомендував себе негативно, має 10 стягнень, 6 з яких не погашені в установленому законом порядку, має лише одне заохочення.

Працевлаштований на промисловій зоні установи. Відношення до праці задовільне. Не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням.У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими позитивної та негативної спрямованості.Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний вигляд. До виконання встановлених законодавством вимог персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно, через особисту неорганізованість. Засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та не довів своє виправлення, а тому до останнього не може бути застосовано застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 110 Кримінально - виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них посилки, передачі.

Згідно вироку позову немає. Вину за вироком суду визнав.

Разом з цим, суд критично ставиться до наданих пояснень засудженого ОСОБА_5 , в частині того, що він має більше заохочень, а частина наявних в нього стягнень йому не відома,оскільки дані обставини повністю спростовуються матеріалами особової справи засудженого.

Даючи аналіз вищевикладеному, суд приходить до переконання, що дійсно засуджений ОСОБА_5 маючи не зняті на непогашені в у встановленому законом порядку стягнення, маючи лише одне заохочення та своєю пове дінкою, не довів своє виправлення, а тому застосування по відношенню до нього умовно дострокового звільнення від відбуття покарання є передчасним.

За наведених обставин у суду відсутні підстави для задоволенні клопотання.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Повний текст ухвали проголошено о 08:30 год. 20.09.2019.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1