печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000198 ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

09.04.2019 Старший слідчий в особливо важливих справах 2-го відділу Управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000198 ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 від 26 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 на виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2015 року обраний Горинським сільським головою, в силу чого, являється службовою особою, яка займає відповідальне становище та є суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно пп. «в» п.1 ч.1 ст.3Закону України «Про запобігання корупції», діючи умисно з метою власного збагачення, використовуючи надані службові повноваження, усупереч інтересам служби, порушуючи обмеження щодо використання службового становища, встановлені ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України за наступних обставин.
Так, в середині вересня 2018 року у ОСОБА_5 , який,знаючи про те, що ОСОБА_7 має намір на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території с. Горинка та передачу її у власність ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за сприяння у підготовці та видачі рішення Горинської сільської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території с. Горинка та передачу її у власність ОСОБА_8 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, 23 листопада 2018 року близько 15 години ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання у с. Горинка Кременецького району, отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 3500 доларів США за сприяння у підготовці та видачі рішення Горинської сільської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території с. Горинка та передачі її у власність ОСОБА_8 .
Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 1261-VII від 13 травня 2014; із змінами, внесеними згідно із Законом № 1698-VII від 14 жовтня 2014; № 770-VIII від 10 листопада 2015; № 889-VIII від 10 грудня 2015), тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, враховуючи при цьому наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вказані обставини на думку сторони обвинувачення виправдовують застосування до підозрюваного домашнього арешту, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 08.04.2019.
Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання та просили відмовити у задоволенні клопотання, вказавши на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків у кримінальному провадженні, враховуючи належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Судовим розглядом встановлено, що 23.11.2018 о 17 год. 14 хв., в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Горинка Кременецького району Тернопільської області, з вищою освітою, одруженого, який обіймає посаду Горинського сільського голови Кременецького району Тернопільської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
23.11.2018 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
24.11.2018 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за місцем проживання з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
21.01.2019 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області частково задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_5 з забороною залишати житло у період доби з 21 год. 00хв. по 07 год. 00 хв. та строк дії покладених на підозрюваного обов`язків до 00 год. 00 хв. 21.03.2019.
21.01.2019 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000198 продовжено до 4х місяців, до 23.03.2019.
22.02.2019 заступником Генерального прокурора здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні доручено іншому органу досудового розслідування Головному слідчому управлінню Національної поліції України.
15.03.2019 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000198 продовжено до 9 місяців, до 23.08.2019.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:
- заявою ОСОБА_7 про факт вимагання у нього ОСОБА_5 неправомірної вигоди,
- протоколом огляду та вручення ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 3500 доларів США від 23.11.2018,
- протоколом освідування ОСОБА_5 від 23 листопада 2018 року, в ході якого на руках ОСОБА_5 були виявлені нашарування речовини, подібної до спеціальної хімічної речовини, що має люмінесценцію жовто-зеленим кольором в УФ-освітленні,
- протоколом огляду місця події від 23 листопада 2018 року, в ході якого було виявлено та вилучено предмет злочину грошові кошти в сумі 3500 доларів США,
- показаннями свідка ОСОБА_7 про обставини вимагання та передачі ОСОБА_5 неправомірної вигоди,
- показаннями свідка ОСОБА_8 про обставини вимагання та передачі ОСОБА_7 неправомірної вигоди ОСОБА_5 ,
- висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 18.12.2018 №2-1166/18, згідно якого на поверхні вилучених в ході огляду місця події грошових коштів в сумі 3500 доларів США та на марлевих тампонах, якими робили змиви з правої та лівої руки ОСОБА_5 , виявлені невидимі при денному (природному) освітленні нашарування речовини, подібної до спеціальної хімічної речовини, що має люмінесценцію жовто-зеленим кольором в УФ-освітленні, що має спільну родову належність із зразком спеціальної хімічної речовини (препарат «Промінь-1»),
- висновком судової почеркознавчої експертизи від 12.12.2018 №1.1-429/18, згідно якого підпис в рядку: «Горинський сільський голова ОСОБА_5 » рішення Горинської сільської ради від 22.11.2018 №552 - виконаний ОСОБА_5 ,
- речовими доказами, якими визнано грошові кошти в сумі 3500 доларів США, а також оригінал рішення від 22.11.2018 №552 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та передача земельної ділянки у власність в с. Горинка ОСОБА_8 » та іншими матеріалами кримінального провадження.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення, а відтак доводи сторони захисту про протилежне слідчий суддя не приймає (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За вказаних обставин, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу необхідно враховувати, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Як особа, ОСОБА_5 характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має міцні соціальні зв`язки, вищу освіту та визначене місце проживання, за якими характеризується позитивно.
Судовим розглядом, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , даних, що характеризують його особу, встановлено, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.
Приходячи до такого висновку слідчий суддя приймає до уваги, що з 21.03.2019 до підозрюваного ОСОБА_5 не було застосовано будь-якого запобіжного заходу, проте будь яких порушень обов`язків, покладених на нього, як на підозрюваного, допущено не було, оскільки прокурором протилежного не доведено.
Долучені до клопотання докази, містять переконливі дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
Доказів того, що існує підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчому судді не надано. Твердження з приводу існування таких ризиків є лише припущеннями слідчого.
При цьому ризик переховування підозрюваного не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому.
Щодо інших ризиків на які посилався слідчий, такого як незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, то вони є сумнівними, з урахуванням встановлених обставин вчинення кримінального правопорушення та даних, які характеризують особу підозрюваного, та як наслідок розцінюється як домисел, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями слідчого.
Дані про особу підозрюваного, який є раніше не судимий, його вік, стан здоров`я і те, що він працює, має постійне місце проживання та родину свідчить на користь останнього, та з урахуванням обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_5 , в свою чергу спростовує доводи слідчого щодо можливості існування неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання.
Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, враховуючи, що стороною обвинувачення було доведено наявність обґрунтованої підозри, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000198, з одночасним покладенням на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000198, а саме до 09.06.2019 включно.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України та процесуальних керівників у кримінальному провадженні № 0000198 за першою вимогою;
- не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України;
- утримуватися від спілкування (поза проведенням процесуальних дій) із свідкам у кримінальному провадженні, коло яких визначається прокурором у кримінальному провадженні.
Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на слідчого у кримінальному провадженні № 0000198.
Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в частині застосування запобіжного заходу у вигляді застосування особистого зобов`язання та підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала в частині відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1