Провадження №1-кп/447/210/19
Справа №443/615/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2019 Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника органу опіки та піклування Жидачівської РДА ОСОБА_9

представника Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10

розглянувши у підготовчомУ судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000573 від 11.08.2018 року, відносно неповнолітнього:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , студента Жидачівського професійного ліцею, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не маючи права на керування мототранспортними засобами, 10.08.2018 о 19-00 год. в межах населеного пункту с. Рогізно Жидачівського району Львівської області в світлу пору доби, за сприятливих погодніх умов, керуючи технічно несправним мопедом без номерних знаків, із несправною гальмівною системою переднього гальма, не маючи мотошолома перевозив в якості пасажира неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також не був захищений мотошоломом, рухаючись грунтовою дорогою із швидкістю близько 15 км/год, наближався до перехрещення із вулицею І.Франка, в с. Рогізно Жидачівського району Львівської області, що неподалік будинку №21, якою в той час рухався ОСОБА_11 , керуючи автомобілем марки "БАЗ" модель Т713.13 тип спеціалізований вантажний фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із швидкістю близько 45...50 км/год.

Так, ОСОБА_7 , керуючи технічно несправним транспортним засобом - мопедом без номерних знаків, із несправною гальмівною системою переднього гальма, за вищевказаних умов не врахував дорожньої обстановки, проявив неуважність до її зміни, а саме: при наближенні до перехрещення з вулицею Івана Франка, в с. Рогізно Жидачівського району Львівської області не зваживши на те, що видимість перехрестя ліворуч обмежена невисокими деревами (живоплотом), здійснив виїзд на перехрестя та допустив зіткнення із автомобілем марки "БАЗ" модель Т713.13, тип спеціалізований вантажний фургон, р.н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 , що призвело до пошкодження танспортного засобу і отримання учасниками пригоди тілесних ушкоджень.

У відповідності до висновку інженерно-транспортної експертизи №1/371 від 28.03.2019 причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії саме водія мопеда без номерних знаків - неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керуючи технічно несправним транспортним засобом, в порушення правил безпеки дорожнього руху допустив злочинну невпевненість, а саме грубо порушив вимоги: Р.1 п.п.1.3, 1.5; Р.2 п.п.2.3.б)г)д), 2.9. в), 2.13; Р.12 п.п.12.1; Р.116 п.п. 16.11, Р. 31 п.п. 31.1, 31.4 та 31.4.1.а) Правил дорожнього руху України.

Порушення неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та отриманням неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №135/2018 від 21.09.2018 тілесних ушкоджень: закритого перелому середньої третини лівої стегнової кістки із зміщенням уламків,які утворились від дії тупого (тупих) премету (предметів), або внаслідок контакту до такого (таких) в короткому проміжку часу та в швидкій послідовності, під час дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок контакту з виступаючими частинами кузова мопеда та автомобіля з подальшим падінням на шутрове покриття дороги та відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тіленсні ушкодження.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 до досягнення ним повноліття, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітнім нового злочину.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_7 пояснив, що вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнає повністю, у скоєному щиро кається, просив передати його під нагляд матері.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_7 його мама ОСОБА_8 просила суд передати сина під її нагляд, обіцяла забезпечити належний догляд за ним, приділяти більшу увагу його вихованню та розвитку.

Захисник адвокат ОСОБА_6 не заперечив проти задоволення клопотання.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання не заперечували.

Представник органу опіки та піклування Жидачівської РДА ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечуваЛА щодо задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 та його законного представника ОСОБА_5 , враховуючи думку прокурора, яка просить задовольнити клопотання, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення виходячи з наступного.

За ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Згідно з п.3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1ст. 97КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2ст. 97 КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1ст. 105КК України.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Суд ухвалюючи судове рішення щодо неповнолітнього ОСОБА_7 керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділуХІ КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Дії неповнолітнього ОСОБА_7 мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, пеpедбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, згідно ст. 22 КК України ОСОБА_7 не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Таким чином, з врахування того, що ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину у скоєному визнав повністю, щиросердечно розкаюється, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не знаходиться, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, а тому, враховуючи обставини провадження, суд вважає, що до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме: передання під нагляд матері.

Отже, клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері обґрунтоване належним чином доказами, які є належними та допустимими та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Керуючись ст.22, ст.97, ст.105 КК України, ст.ст.369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

клопотання задовольнити.

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення ним повноліття.

Судові витрати за проведення експертиз в розмірі 6435 грн. стягнути з ОСОБА_8 в користь держави.

Скасувати арешт накладений згідно ухвал (провадження №1-кс/443/465/18 та провадження №1-кс/443/466/18) Жидачівського районного суду Львівської області від 21.08.2018 на майно, а саме: 1) автомобіль марки "БАЗ" модель Т713.13, тип - спеціалізований вантажний фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ТзОВ "Хмільний дім";

2) мопед без реєстраційних номерних знаків та марки, яким керував ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки "БАЗ" модель Т713.13, тип - спеціалізований вантажний фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ТзОВ "Хмільний ДІМ", який знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_11 на території ТзОВ "Хмільний ДІМ" вул. Городоцька, 367, м. Львів, остаточно повернути ТзОВ "Хмільний ДІМ"; мопед без реєстраційних номерних знаків та марки, яким керував ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , остаточно повернути ОСОБА_8 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1