1Справа № 335/7278/19 1-кп/335/687/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжя матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом №0001927 від 03.06.2019 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, громадянина України, приватного підприємця, який має середньо-технічну освіту, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
02.06.2019 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух заднім ходом по проїзній частині парковки території Запорізької інфекційної лікарні, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 142, рухаючись з боку основного корпусу в сторону виїзду з території лікарні в м. Запоріжжі.
В цей же час, в районі будівлі прийомного покою зазначеної вище лікарні, пішохід ОСОБА_4 здійснювала рух по проїзній частини парковки, рухаючись з зліва - направо за ходом руху автомобіля «ВАЗ 21101» заднім ходом.
Водій ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено: «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не переконався в безпеці своїх дії та діючи в порушення вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України, де вказано: «під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», здійснюючи рух заднім ходом, за допомогою до сторонніх осіб не звернувся, в результаті чого допустив наїзд задньою частиною кузова керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_6 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 480 м/д від 24.06.2019 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому основи основної фаланги 5-го пальця правої стопи (за даними рентгенологічного дослідження), що кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; «ссадины мягких тканей головы, левой голени, стопы, правой кисти» (згідно довідки із травмпункту КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗОР від 02.06.2019 року) кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Порушення водієм ОСОБА_7 , згідно висновку інженерно - транспортної експертизи № 9-336 від 25.06.2019 року, вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками. Технічна можливість водія ОСОБА_8 уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 залежала від виконання ним вимог зазначених вище пунктів Правил дорожнього руху України.
Обвинуваченим ОСОБА_5 у судовому засіданні подано письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою, та закриття кримінального провадження.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала клопотання ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності та підтвердила її примирення з обвинуваченим, проти закриття кримінального провадження не заперечувала, про що надала письмову заяву, у якій зазначила, що вона не має до ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 , у зв`язку із примиренням з потерпілою, та закриття кримінального провадження.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.
Так, дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке інкримінується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
В результаті кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_4 була спричинена моральна, фізична та майнова шкода.
В ході розслідування кримінального провадження потерпілою цивільний позов не заявлявся, а натомість надано заяву про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, потерпіла ОСОБА_4 просить закрити кримінальне провадження у зв`язку із примиренням сторін.
Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості. Крім того, ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, потерпіла претензій матеріального характеру не має. Крім того, ОСОБА_5 раніше не засуджений, до кримінальної відповідальності не притягався, вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, тобто є особою, яка може бути звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Згідно заяви потерпілої ОСОБА_6 від 16.09.2019 року, остання не заперечує проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе, звільнити ОСОБА_5 обвинуваченог у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження закрити.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному проваджені не застосовано.
Відповідно до частини 2 статті 124 КПК України витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні не підлягають стягненню з ОСОБА_5 .
Питання про долю речових доказів судом вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 286, 369, 371 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_4 .
Кримінальне провадження за обвинувальним актом № 0001927 від 03.06.2019 року відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.
Речовий доказ: автомобіль «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1