Ухвала

19 листопада2019 року
м. Київ
справа № 487/5773/18
провадження № 51-3678 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 3 вересня 2019 року щодо нього у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4, п. 5 ч. 2 зазначеної статті.
У касаційній скарзі, зокрема, зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Зокрема, посилаючись у касаційній скарзі на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, засуджений ОСОБА_4 не вказує у чому конкретно з огляду на положення ст. 413 КПК полягають такі порушення при розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, які були би підставою для зміни оскаржуваних судових рішень, та належним чином не обґрунтовує своїх доводів у цій частині.
Натомість, як вбачається зі змісту касаційної скарги засуджений не погоджується з призначеним йому судом покаранням. Вказане позбавляє можливості встановити позицію засудженого ОСОБА_4 щодо підстав оскарження вироку місцевого суду та ухвалу апеляційного суду щодо нього.
Крім того, серед іншого, засуджений вказує на неповноту судового розгляду, що згідно з приписами статей 433, 438 КПКне є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також, всупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПКкасаційна скарга не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПКщодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, що позбавляє можливості встановити позицію засудженого щодо результатів касаційного розгляду.

За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши засудженому ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху й встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3