Провадження №1-в/127/446/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника головного лікаря Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої вирішуєтся питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 та її захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання заступника головного лікаря Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 .

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_3 психічно хворіє з 1991 року, являється інвалідом ІІІ групи. Спадковість психічними захворюваннями обтяжена - рідна сестра хворіла на шизофренію. Росла і розвивалася в задовільних матеріально-побутових умовах. Вперше психічні розлади виникли в 1991 році, коли після психотравмуючих ситуацій сімейного характеру стала дратівливою, порушився сон, відчувала тривогу, страх, загальну слабкість, плаксивість. В зв`язку з цим вперше перебувала на стаціонарному лікуванні в ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка з 06.01.1991 р. по 27.03.1991 р., з діагнозом «Невротична депресія». За даними амбулаторної карти ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка перебувала на стаціонарному лікуванні з 06.02.1992 р. по 10.03.1992 р., з 07.04.1992 р. по 19.05.1992 р., з 28.07.1993 р. по 28.08.1993 р., з 11.10.1993 р. по 30.10.1993 р., з 22.03.1996 р. по 27.04.1996 р., 27.02.1998 р. по 02.03.1998 р., 26.09.2002 р. по 07.10.2002 р. з діагнозом «Гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії». З 11.07.03 р. по 15.08.03 р. з діагнозом «Змішаний дисоціативий розлад», з 16.01.06 р. по 10.02.06 р. з діагнозом «Тривожно-депресивний розлад», з 13.02.10 р. по 16.03.10 р. був вперше встановлений діагноз «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». Наступні госпіталізації з тим же діагнозом 17.03.10 р. по 18.05.10 р., з 02.06.10 р. по 12.07.10 р., з 09.02.11 р. по 17.03.11 р. в ВИЛ №2, з 12.05.11 р. по 14.06.11 р. в ВОПНЛ, з 07.10.15 р. по 06.11.15 р., з 22.06.17 р. по 15.08.17 р., з 25.01.18 р. по 19.03.18 р. Остання госпіталізація в ВОПНЛ ім. О.І. Ющенка в 10-му відділенні з 29.05.18 р. по 22.08.18 р. з діагнозом «Недиференційована шизофренія, епізодично-ремітуючий перебіг».

В зв`язку з тим, що ОСОБА_3 обвинувачувалася за ч. 2 ст. 302 КК України було проведено стаціонарну судово-психіатричну експертизу згідно акту №161 від 05.11.2015 р. Комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_3 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, як душевнохвора, скоїла правопорушення в хворобливому стані психічної діяльності, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними стосовно інкримінованого їй діяння.

Висновок стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 05.11.2015 р №161 з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма. Заключення: діагноз той же. Не може повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричній лікарні зі звичайним режимом нагляду.

Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.18 р. (справа №127/17748/18) замінено ОСОБА_3 стаціонарне примусове лікування із звичайним режимом нагляду, як захід медичного характеру, на амбулаторне примусове лікування як захід медичного характеру.

Пацієнтка протягом шести місяців оглядалась лікарями-психіатрами. Отримувала регулярно необхідне лікування. На тлі призначеного лікування стан пацієнтки значно не покращився, немає усвідомлення необхідності безперервності лікування, тривожна, відмічає періодично поганий сон.

Висновок комісії лікарів-психіатрів від 16.01.19 р. (акт № 6): Представлена на ЛКК з діагнозом: недиференційована шизофренія. Епізодично-ремітуючий перебіг. Висновок ЛКК: діагноз - параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу. За психічним станом пацієнтці рекомендовано продовжити амбулаторне примусове лікування, як захід медичного характеру.

Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.19 р. (справа №127/2547/19) ухвалено продовжити ОСОБА_3 амбулаторне примусове лікування як захід медичного характеру. Пацієнтка протягом шести місяців оглядалась лікарями-психіатрами. Отримувала регулярно необхідне лікування. На тлі призначеного лікування стан пацієнтки значно не покращився, немає усвідомлення необхідності безперервності лікування, тривожна, відмічає періодично поганий сон.

В зв`язку з закінчення терміну АППД, як заходу медичного характеру, пацієнтка 03.07.19 р. була оглянута комісією лікарів-психіатрів. Висновок комісії лікарів-психіатрів від 03.07.19 р. (акт № 76): Представлена на ЛКК з діагнозом: Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу. За станом психічного здоров`я рекомендовано продовжити примусове амбулаторне лікування, як захід медичного характеру.

На підставі викладеного, заступник головного лікаря Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" просить продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" ОСОБА_5 подання підтримала, просила його задовольнити, оскільки відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_3 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення подання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення подання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважає, що наявні підстави для задоволення подання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

З положень частин 1-3 статті 514 Кримінального процесуального кодексу України слідує, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Статтями 506-507 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, зокрема, здійснює їх через законного представника, захисника, при цьому участь захисника є обов`язковою.

В судовому засіданні встановлено, що згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.18 р. (справа №127/17748/18) - замінено ОСОБА_3 стаціонарне примусове лікування із звичайним режимом нагляду, як захід медичного характеру на амбулаторне примусове лікування як захід медичного характеру.

Пацієнтка протягом шести місяців оглядалась лікарями-психіатрами. Отримувала регулярно необхідне лікування. На тлі призначеного лікування стан пацієнтки значно не покращився, немає усвідомлення необхідності безперервності лікування, тривожна, відмічає періодично поганий сон.

Висновок комісії лікарів-психіатрів від 16.01.19 р. (акт № 6): Представлена на ЛКК з діагнозом: Недиференційована шизофренія. Епізодично-ремітуючий перебіг. Висновок ЛКК: Діагноз - Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу. За психічним станом пацієнтці рекомендовано продовжити І амбулаторне примусове лікування, як захід медичного характеру.

Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.19 р. (справа №127/2547/19 ) продовжено ОСОБА_3 амбулаторне примусове лікування як захід медичного характеру. Пацієнтка протягом шести місяців оглядалась лікарями-психіатрами. Отримувала регулярно необхідне лікування. На тлі призначеного лікування стан пацієнтки значно не покращився, немає усвідомлення необхідності безперервності лікування, тривожна, відмічає періодично поганий сон.

В зв`язку з закінчення терміну АППД, як захід медичного характеру пацієнтка 03.07.19 р. була оглянута комісією лікарів-психіатрів. Висновок комісії лікарів-психіатрів від 03.07.19 р. (акт № 76): Представлена на ЛКК з діагнозом: Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу. За станом психічного здоров`я рекомендовано продовжити примусове амбулаторне лікування, як захід медичного характеру.

Суд зазначає, що коло осіб, щодо яких можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, визначено статтею 93 Кримінального кодексу України, а вичерпний перелік видів цих заходів передбачено статтею 94 Кримінального кодексу України, зокрема, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом, госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом та госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Статтею 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 95 Кримінального кодексу України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, її захисника або законного представника у разі, якщо така особа за станом свого здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного нею незалежного лікаря-психіатра. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Жодних даних про те, що на момент судового розгляду ОСОБА_3 видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба у продовженні застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, до суду не надано.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що подання заступника головного лікаря Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_3 є обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 92, 94, 95 Кримінального кодексу України, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 369-372, 376, 395, 514 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Подання заступника головного лікаря Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 ) на строк, який не перевищує шести місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 7 днів з моменту її проголошення, а особою, без виклику якої було ухвалено судове рішення, у той же строк з дня отримання копії судового рішення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя