№ 1-в/756/196/19
У Х В А Л А
Іменем України

09 серпня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання громадянина ОСОБА_3 про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку,

В С Т А Н О В И В :

13.05.2019 до суду з вищезазначеним клопотанням звернувся громадянин ОСОБА_3 . Останній у своєму клопотанні просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 23.08.2018 про арешт майна - автомобіля «Сіtrоеn С5» з номерним знаком НОМЕР_1 , номером кузова НОМЕР_2 , скасувати розшук цього майна - автомобіля «Сіtrоеn С5» з номерним знаком НОМЕР_1 , номером кузова НОМЕР_2 у кримінальному провадженні провадженню № 0007925 від 21 липня 2018 року за ч. 1 ст. 289 КК України, та просить повернути йому, ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Сіtrоеn С5» з номерним знаком НОМЕР_1 , номером кузова НОМЕР_2 , ключ запалювання від автомобіля.
Клопотання ОСОБА_3 вмотивовано тим, що 09.11.2018 суддею Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_5 був ухвалений вирок відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0007925 від 21.07. 2018 за ч.1 ст. 289 КК України, де суд ухвалив вирок на підставі угоди про примирення, затвердивши мирову угоду від 24.10.2018 про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 , та призначено винному покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять) тисяч гривень.
ОСОБА_3 зазначає у клопотанні, що в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні з метою забезпечення збереження речових доказів 23.08.2018 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 був накладений арешт на автомобіль «Сіtrоеn С5» з номерним знаком НОМЕР_1 , номером кузова НОМЕР_2 .
Особа, яка звернулася з клопотанням, вказує і на те, що 17.01.2019 слідчим СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП України у Волинській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 протоколом огляду у нього, ОСОБА_3 , був вилучений вказаний вище автомобіль «Сіtrоеn С5» з номерним знаком НОМЕР_1 , номером кузова НОМЕР_2 .
ОСОБА_3 посилається у клопотанні на те, що при постановленні вироку суд повинен був з`ясувати обставини, щодо речових доказів, але в супереч ст. 330 КПК України залишив це питання поза увагою. Таким чином, підсумовує, ОСОБА_3 , вироком суду від 09.11.2018, який станом на день подачі клопотання набрав законної сили, не були скасовані заходи забезпечення кримінального провадженні щодо речових доказів, що в результаті призвело до порушення прав ОСОБА_3 шляхом вилучення у нього вказаного автомобіля.
Відтак, у своєму клопотанні ОСОБА_3 , посилаючись на ст.ст. 174, 330, 335 КПК України, просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 23.08.2018 про арешт автомобіля, скасувати розшук вказаного автомобіля, та просить повернути йому, ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний вище автомобіль та ключ запалювання від автомобіля.
Представник заявника адвокат ОСОБА_9 05.08.2019 до канцелярії суду подав письмову заяву, в якій просив розгляд клопотання ОСОБА_3 без його участі та без участі заявника.
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 05.08.2019 також до канцелярії суду його відсутності.
Потерпіла ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_6 за судовими викликами до суду не прибули. При цьому їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Суд, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, ознайомившись з матеріалами судового провадження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 289 КК України (унікальний № 756/14347/18, провадження № 1-кп/756/1300/18), дійшов до висновку про необгрунтованість клопотання ОСОБА_3 та про необхідність відмовити у задоволенні такого клопотання, виходячи із наступного.
Скасування арешту майна в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України, можливе лише слідчим суддею, а не судом, і лише на стадії досудового розслідування, яке вже давно завершене складанням обвинувального акту (ч. 4 ст. 110 КПК України), тобто 26.10.2018.
Відповідно до другого абзацу ч. 3 ст. 475 КПК України у резолютивній частині вироку на підставі угоди повинно міститися рішення про затвердження угоди із зазначенням її реквізитів, рішення про винуватість особи із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, рішення про призначення узгодженої сторонами міри покарання за кожним з обвинувачень та остаточна міра покарання, а також інші відомості, передбачені статтею 374 цього Кодексу.
Відповідно до ч.4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів.
Однак, з матеріалів кримінального провадження, з угоди про примирення, з журналу судового засідання та з відтворення технічного запису судового процесу вбачається, що ні прокурор, ні обвинувачений, ні потерпіла не порушували перед судом питання щодо вирішення долі речових доказів.

За наявними в матеріалах кримінального провадження копіями документів автомобіль «Сіtrоеn С5» з номерним знаком НОМЕР_1 , номером кузова НОМЕР_3 , за даними Реєстру дорожніх транспортних засобів Литовської Республіки зареєстрований за ЗАО «Синестра», код підприємства 304543936, адреса місцезнаходження: вул. Ужнеріо, 52Б, Каунас.
Зазначене підприємство 20.10.2017 ОСОБА_7 (потерпілій у кримінальному провадженні) видало довіреність на автомобіль «Сіtrоеn С5» з номерним знаком НОМЕР_1 , номером кузова НОМЕР_3 , з широким обсягом прав та повноважень, проте, без права передоручення та без права продажу.
Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
ОСОБА_3 не був учасником кримінального провадження та, крім того, звертаючись до суду з клопотанням про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, ніяким чином не підтвердив передбаченого діючим законодавством України будь-якого свого права на вищевказаний транспортний засіб, яке, за його твердженнями, виявилося порушеним.
Суд дійшов до висновку, що ОСОБА_3 не відноситься до числа осіб, передбачених ч.1 ст. 539 КПК України, а тому безпідставно звернувся до суду з клопотанням про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку.
Факт же вилучення у ОСОБА_3 працівником поліції у присутності понятих 17.01.2019 (після набрання вироком щодо ОСОБА_6 законної сили) чужого автомобіля «Сіtrоеn С5», ніяких цивільних прав, які б підлягали судовому захисту, для самого ОСОБА_3 щодо вказаного автомобіля не породжує та не створює.
Крім того, суд звернув увагу на те, що номер кузова зазначеного автомобіля, вказаний у клопотанні ОСОБА_3 (F7DЕ4НХЕ7622648), не зовсім співпадає з номером кузова такого автомобіля, який вказано у вироку суду та у копіях документів на цей автомобіль, які є у матеріалах кримінального провадження (VF7DЕ4НХЕ76226481).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання громадянина ОСОБА_3 про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку Оболонського районного суду м. Києва від 09 листопада 2018 року, щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 289 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1