Провадження № 11-сс/824/4571/2019 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК

УХ В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря : ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.07.2019 року вказана скарга була повернута особі, яка її подала.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що під час розгляду скарг, клопотань, заяв по кримінальним провадженням, відомості про які внесено до ЄРДР до 16.03.2018 року слід керуватися попередньою редакцією КПК України, що стосується підсудності.Враховуючи викладене та факт того, що слідчі судді Печерського районного суду м. Києва не уповноважені здійснювати контроль за досудовим розслідуванням першого слідчого відділу прокуратури м. Києва, скарга підлягає поверненню особі, яка її подала ОСОБА_6 .
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову, якою скаргу ОСОБА_6 задовольнити; постановити окрему ухвалу, якою звернути увагу судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 на необхідність дотримання вимог процесуального законодавства під час розгляду скарг у кримінальному провадженні. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є не обґрунтованою, оскільки в ній не вказано, на якій підставі слідчий суддя прийшов до переконання, що органом досудового розслідування на момент ухвалення судового рішення є саме перший відділ прокуратури м. Києва, а не інший відділ чи структурний підрозділ. На переконання апелянта, оскільки наказ прокурора м. Києва №52 від 20.04.2018 року ніде не оприлюднювався, він не має правових наслідків для громадян України та не може застосовуватися при вирішенні юрисдикційних (в тому числі й судових) спорів; в пошуковій системі Верховної Ради України даний наказ відсутній. Апелянт вказує, що, оскільки вказаний наказ прокурора м. Києва не зареєстрований в Міністерстві юстиції України, він має локальний характер та відсутність його в матеріалах кримінального провадження, робить неможливим перевірку його справжності. На думку ОСОБА_6 , оскільки юридичної особи під назвою «перший слідчий відділ прокуратури м. Києва» не зареєстровано, розташування вказаного структурного підрозділу не може бути критерієм для визначення територіальної підсудності.
Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Абзацом 2 частини 3 статті 395 КПК України передбачено, що якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала Печерського районного суду м. Києва від 03.07.2019 року була постановлена без виклику сторін, у зв`язку з чим, строк на апеляційне оскарження починається для особи з моменту отримання копії ухвали.

Так, копія оскаржуваної ухвали була отримана ОСОБА_6 20.07.2019 року, а апеляційна скарга направлена засобами поштового зв`язку до суду 22.07.2019 року.

Враховуючи, що однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну подано у передбачений законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Частина 3 вказаної статті передбачає, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Частиною 1 статті 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У ч. 8 вказаної вище статті встановлено, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом.

Так, Київським апеляційним судом учасники судового розгляду повідомлялися неодноразово, зокрема, й про судове засідання, призначене на 10 годину 10 хвилин 30.10.2019 року, однак, у вказаний час вони не з`явився, жодних клопотань про відкладення подано не було, у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що неявка сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Частиною першою статті 306 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, зокрема, й щодо закриття кримінального провадження, розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318380 цього Кодексу, з урахуванням положень Глави 26.

Територіальну підсудністьскарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурораГлавою 26 розділу ІІІ КПК України не визначено.
Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року № 223-558/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», оскільки законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК України), з урахуванням положень частини шостої статті 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, частина перша статті 306, частина третя статті 234 КПК України тощо).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що у таких випадках не можна керуватися положеннями частини першої статті 32 КПК, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК України, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті, і не регламентує діяльність слідчого судді.
Водночас у більшості випадків КПК України визначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК України).

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування аналогії права, у зв`язку з чим, зазначене вище правило має застосовуватись й до розгляду скарг на рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Так, Прокуратура м. Києва знаходиться за адресою м. Київ, вул. Предславинська 45/9, що в межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, а перший слідчий відділ Прокуратури м. Києва є її структурним підрозділом без самостійної юридичної адреси, тому його місцем розташування є адреса Прокуратури м. Києва.
Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що скарга на рішення слідчого прокуратури м. Києва про закриття кримінального провадження подана ОСОБА_6 з порушенням правил територіальної підсудності, є помилковими у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що скарга була направлена до належного суду.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.07.2019 року, якою скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва про закриття кримінального провадження №0000996 від 27.04.2017 року, повернуто особі, яка її подала скасувати, а матеріали скарги повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 306, 307 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

__________________ _________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_8 ОСОБА_4