У Х В А Л А Справа № 200/11936/17

Провадження № 1-кс/932/9062/19

10 жовтня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2019 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 , у якому вона прохає скасувати арешт з парувального місця № 17 у буд. АДРЕСА_1 та кв. АДРЕСА_2 , житловий комплекс «Первозванівський».

Необхідність зняття арешту заявник обґрунтовує наступним. В провадженні слідчого відділу ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0001860 від 26 червня 2017 року, що відкрито за фактом заволодіння майном ОСОБА_3 , що вчинено шляхом шахрайства невстановленою групою осіб, тобто за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. У кримінальному провадженні були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Інших слідчих (розшукових) дій, органом досудового розслідування не здійснювалось. 14.11.2018 року її адвокат звернувся до начальника ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області із запитом щодо стану кримінального провадження. 04 вересня 2019 року її адвокат був повідомлений про те, що кримінальне провадження № 0001860, перебуває в архіві відділу поліції, після чого він ознайомився із матеріалами кримінального провадження та встановив, що останнє було закрито постановою слідчого від 14 грудня 2017 року. У цьому кримінальному провадженні ухвалами слідчого судді від 19 липня 2017 року, був накладений арешт на паркувальне місце АДРЕСА_3 та на квартиру АДРЕСА_2 . 18 вересня 2019 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 932/13823/19, провадження № 1-кс/200/8481/19 скаргу на закриття даного кримінального провадження задоволено, постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 14 грудня 2017 року про закриття кримінального провадження скасована. Враховуючи те, що на даний час постанови щодо накладення арештів обмежують права потерпілої на державну реєстрацію за собою права власності на вказане арештоване майно. Наразі вказані обмеження слідчим не застосовуються та потреби у подальшому арешті майна немає, у зв`язку з чим, потреба в арешті майна відпала, тому і звернулась до суду з цим клопотанням.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту з майна підтримала та прохала його задовольнити за підстав та обставин, у ньому викладених. Додатково пояснила, що її чоловік шляхом шахрайства переписав майно на іншу людину. Рішенням ВС України її було визнано власником частки квартири та паркувальне місце.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, письмових заяв та клопотань суду не надали. Заявник не заперечував проти розгляду клопотання у їх відсутність. З цих підстав, клопотання про скасування арешту з майна розглянуто у відсутність слідчого та прокурора.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення заявника, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001860, що відкрито за фактом заволодіння майном ОСОБА_3 , що вчинено шляхом шахрайства невстановленою групою осіб, тобто за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК у кримінальному провадженні № 0001860. Ухвалами слідчого судді від 19 липня 2017 року, був накладений арешт на паркувальне місце № 17 у буд. АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2 . Досудове слідство розпочато за заявою ОСОБА_3 , тобто в цьому кримінальному провадженні в порядку ч. 2 ст. 55 КПК України вона є потерпілою з моменту подання заяви. Арешт майна застосовано саме в її інтересах. Оскільки, заявниця стверджує, що на даний час потреба в подальшому застосуванню саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт нерухомого майна відпала, а прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились та в порядку ст.ст. 22, 26 КПК України її доводи не спростували, вважаю доцільним клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 174, 369, 371-372 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2017 року, з паркувального місця № 17 у буд. АДРЕСА_1 та кв. АДРЕСА_2 , житловий комплекс «Первозванівський» - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1