провадження №11-сс/991/135/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

07 листопада 2019 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю представника особи, якою подано апеляційну скаргу - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.08.2019 р. про накладення арешту на майнові права ТзОВ «Енергія-Новий Розділ», -

в с т а н о в и л а:

31 жовтня 2019 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.08.2019 р., якою задоволено клопотання старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України у кримінальному провадженні №0000856 від 06.09.2018 року та накладено арешт на майнові права ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» у вигляді права вимоги у ДП «Енергоринок» коштів на суму 118 383 485,58 грн., із забороною на їх відчуження, розпорядження та користування.
В апеляційній скарзі зазначено, що слідчим суддею при прийнятті оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини справи, порушено принцип співмірності при визначенні суми коштів, на які накладено арешт, допущено інші процесуальні порушення, зокрема, ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» не повідомлено про розгляд питання, яке стосується його інтересів. Також, при визначенні суми коштів, на які накладено арешт, слідчим суддею безпідставно включено заборгованість ДП «Енергоринок» перед ТОВ «Енергія-Новий Розділ», яка виникла в період 2016-2017 років, тоді як за версією органу досудового розслідування, період інкримінованого діяння охоплюється 2013-2015 р.р. Відповідно, така заборгованість не може бути предметом кримінального провадження № 0000856 від 06.09.2018 року, а тому на майнові права ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» у вигляді права вимоги у ДП «Енергоринок» заборгованості за період 2016-2017 років не може бути накладений арешт. Посилаючись на викладене, просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування в повному обсязі.
В судовому засіданні представник ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в апеляційній скарзі.
Інші учасники апеляційного провадження, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили. У відповідності до ч. 4 ст. 405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважність причин свого неприбуття. За викладених обставин, апеляційну скаргу розглянуто без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію представника особи, якою подано апеляційну скаргу, дослідивши матеріали розгляду клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України у кримінальному провадженні №0000856 від 06.09.2018 року про накладення арешту на майнові права ТзОВ «Енергія-Новий Розділ», які надійшли з Солом`янського районного суду м. Києва, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 96-3 КК України, підставами для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру є вчинення її уповноваженою особою від імені та в інтересах юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених у статтях 209 і 306 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості, є арешт майна.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається, зокрема, на майно юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час судового розгляду встановлено, що в провадженні Національного антикорупційного бюро України перебуває кримінальне провадження № 0000856 від 06.09.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, зокрема, відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, а також ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.

16.01.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України.

10.09.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України. За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_7 , будучи директором ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» та його службовою особою, діючи у складі організованої групи, забезпечив заволодіння ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» 178 999, 536 тис. кубічних метрів природного газу, який належав НАК «Нафтогаз України», чим зазначеному суб`єкту господарювання завдано збитків на загальну суму 804 892 343,78 грн., що за своєю правовою природою є розміром неправомірної вигоди, отриманої ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» впродовж 2013-2015 р.р. В подальшому, шляхом приховування незаконного походження цього газу, останній було використано для виробництва електричної енергії, яку впродовж 2013-2015 р.р. реалізовано ДП «Енергоринок», чим забезпечено отримання ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» незаконного доходу в розмірі 1 442 276 530,90 грн., частину якого було легалізовано шляхом здійснення правочинів та фінансових операцій.

Повідомлення ОСОБА_7 як посадовій особі ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, в тому числі передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, та внесення Національним антикорупційним бюро України відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо юридичної особи - ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» стало підставою для застосування до цього підприємства заходів кримінально-правового характеру в межах даного кримінального провадження відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України.

Обґрунтовуючи наявність передбачених законом підстав для накладення арешту на майнові права ТзОВ «Енергія-Новий Розділ», слідчий суддя погодився з доводами клопотання про те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешту майна) може призвести до настання наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, зокрема, відчуження, приховування, перетворення чи передачі такого активу (відступлення права вимоги та ін.), надавши в оскаржуваній ухвалі оцінку таким ризикам. Отже, при винесенні оскаржуваної ухвали слідчим суддею дотримано вимоги ст. 96-3 КК України щодо встановлення підстав для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру, та вимоги ст.ст. 131, 170 КПК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею порушено принцип співмірності при визначенні суми коштів, на які накладено арешт, а також безпідставно накладено арешт на майнові права ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» у вигляді права вимоги заборгованості ДП «Енергоринок» за період 2016-2017 р.р., який не охоплюється даним кримінальним провадженням, не є слушними, оскільки розмір майнових прав, на які накладено арешт, не перевищує обгрунтованого розміру неправомірної вигоди, отримання якої інкримінується юридичній особі, щодо якої здійснюється провадження, а отже слідчий суддя мав передбачені законом підстави для накладення арешту на всю суму вимоги , незважаючи на період утворення заборгованості.
Також, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення процесуальних прав власника майна, оскільки неповідомлення ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» про розгляд слідчим суддею клопотання детектива про арешт майна було обумовлено необхідністю забезпечення арешту майна, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі, та відповідає ч. 2 ст. 172 КПК України.
Інших підстав для скасування оскаржуваної ухвали в апеляційній скарзі не наведено.
За викладених обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» - відсутні. Відповідно, ухвала слідчого судді від 30.08.2019 р. про накладення арешту на майнові права ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» у вигляді права вимоги на суму 118 383 485,58 грн. у ДП «Енергоринок», із забороною на їх відчуження, розпорядження та користування підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 369-372, 407, 418, 419, 532 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» відмовити.
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.08.2019 р. про накладення арешту на майнові права ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3