Справа №487/5645/19
Провадження №1-кс/487/6147/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.07.2019 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Першого СВ Слідчого управління ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000361 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Арциз Одеської області, громадянина України, що має вищу освіту, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

26.07.2019 року слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В клопотанні слідчий зазначає, що Першим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000361 від 10.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України

25.07.2019 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просив про задоволення клопотання. Зауважив, що під час затримання у підозрюваного була виявлена та вилучена невідома речовина, схожа на наркотичний засіб, що свідчить про можливість вчинення ОСОБА_5 нових злочинів.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що на його утриманні знаходиться малолітня донька, яка хворіє та потребує постійного лікування.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити, мотивуючи тим, що заявлені прокурором ризики не доведені. Крім того зауважив, що донька підозрюваного перебуває на стаціонарному лікуванні та потребує стороннього догляду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із матеріалів клопотання встановлено, що Першим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000361 від 10.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України

24 липня 2019 року о 19 год. 08 хв., ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

25.07.2019 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах:

Досудовим розслідуванням встановлено, що начальник Арцизького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 , будучі службовою особою, яка займає відповідальне становище, вчинив злочинне діяння, яке дискредитує його, як працівника державної виконавчої служби, що набуло негативного суспільного резонансу на території міста Одеси та Одеської області, суттєвим чином підриває авторитет та престиж Головного територіального управління юстиції в Одеській області, як державного органу влади.

Заочним рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 02.04.2019 у справі № 492/276/19 (провадження № 2/492/223/19) задоволено цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 та стягнуто з останнього суму боргу у розмірі 189 000 (сто вісімдесят дев`ять тисяч) гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1890 (одна тисяча вісімсот дев`яносто) гривень.

Після набрання вказаним судовим рішенням законної сили, ОСОБА_7 отримано виконавчий лист від 10.05.2019 № 492/276/19, який разом із заявою про відкриття виконавчого провадження надано для виконання до Арцизького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Згідно постанови державного виконавця Арцизького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_9 від 30.05.2019 серії ВП № 59240968 за вказаним фактом відкрито виконавче провадження.

10 липня 2019 року, близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_7 прибув до Арцизького РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області за адресою: Одеська область, м. Арциз, вул. Будівельників, 15, де зустрівся з ОСОБА_9 з метою поцікавитись станом виконавчого провадження, на що остання направила його до ОСОБА_5 .

У ході розмови ОСОБА_7 з ОСОБА_5 , останній, з метою вимагання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди та створення для цього усіх можливих передумов, повідомив, що додаткові заходи, направлені на примусове стягнення з ОСОБА_10 боргу за судовим рішенням здійснюватимуться лише у разі надання йому як начальнику вказаного державного органу неправомірної вигоди у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США. При цьому, за умовами ОСОБА_5 , частину неправомірної вигоди у розмірі 500 (п`ятсот) доларів США ОСОБА_7 повинен надати вже наступного дня, тобто 11.07.2019.

Також ОСОБА_5 зауважив, що виконання вказаних дій відбуватиметься, у тому числі, за сприянням окремих співробітників Арцизького ВП ГУНП в Одеській області.

ОСОБА_7 , розуміючи, що без надання вказаної суми неправомірної вигоди, виконавче провадження за виконавчим листом на його користь буде безрезультатним, що, у свою чергу, фактично порушує його право на одержання боргу за судовим рішенням, вимушено погодився на вказану незаконну вимогу ОСОБА_5 .

Після цього ОСОБА_7 , не бажаючи виконувати незаконні вимоги ОСОБА_5 , звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про злочин та був залучений до співробітництва у рамках кримінального провадження.

Далі, 11.07.2019 близько 13 год. 05 хв., у кафетерії «Кофе с собой» (м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 11) ОСОБА_5 одержав від ОСОБА_7 частину неправомірної вигоди у розмірі 500 (п`ятсот) доларів США від загальної суми, що вамагалась, у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США.

Після одержання вказаної суми грошових коштів, ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_7 , що вживатиме передбачених Законом України «Про виконавче провадження» дій, направлених на примусове стягнення з ОСОБА_10 грошових коштів за рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 02.04.2019 у справі № 492/276/19 (провадження № 2/492/223/19), та усіма можливими способами здійснюватиме тиск на боржника.

Крім цього, на вимогу ОСОБА_5 ОСОБА_7 надав точну адресу мешкання боржника ОСОБА_10 у АДРЕСА_2 .

16 липня 2019 року приблизно о 09 год. 20 хв. під час зустрічі ОСОБА_7 з ОСОБА_10 у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 )», останній повідомив, що на його адресу мешкання ( АДРЕСА_2 ) за вказівкою ОСОБА_5 прибув державний виконавець Чорноморського міського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області та погрожував описом усього наявного майна, а також арештом квартири. Вказані дії спонукали та вимусили ОСОБА_10 до повернення боргу ОСОБА_7 . У ході розмови, на прохання ОСОБА_10 . ОСОБА_7 погодився за рахунок погашення боргу за судовим рішенням отримати 4000 (чотири тисячі) доларів США готівкою та в рахунок повернення решти боргу на суму 3000 (три тисячі) доларів США отримати будівельні матеріали та відповідні будівельні роботи у квартирі, що перебуває у користуванні ОСОБА_7 .

Під час зустрічі ОСОБА_7 з ОСОБА_5 18.07.2019 у період з 12 год.45 хв. по 12 год.50 хв. у м. Арцизі Одеської області біля кофейні по вул. Орджонікідзе (неподалік від Арцизького ВП ГУНП в Одеській області), ОСОБА_5 , вислухавши ОСОБА_7 з приводу відсутності достатньої кількості грошових коштів, знизив суму неправомірної вигоди до 1500 (однієї тисячі п`ятсот) доларів США. При цьому, ОСОБА_5 уточнюючи загальну суму неправомірної вигоди, зауважив, що ОСОБА_7 повинен надати йому ще 1000 (одну тисячу) доларів США з розрахунку, що 500 (п`ятсот) доларів США ним вже одержано.

Також ОСОБА_5 повідомив, що більше знизити суму неправомірної вигоди не бажає, оскільки грошові кошти необхідно надати керівництву ГТУЮ в Одеській області.

Далі, 21.07.2019 у період з 10 год.30 хв. по 10 год.35 хв. ОСОБА_10 у кафетерії за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 2-а, на виконання рішення Арцизького районного суду від 02.04.2019 повернув ОСОБА_7 4000 (чотири тисячі) доларів США.

24 липня 2019 року ОСОБА_5 у ході телефонної розмови з ОСОБА_7 , призначено на цей же день у вечері зустріч у м. Одеса з метою одержання другої частини неправомірної вигоди у розмірі 1000 (однієї тисячі) доларів США та визначено місто зустрічі біля Автовокзалу у м. Одесі (м. Одеса, вул. Колонтаєвська, 58).

Далі, 24.07.2019 близько 19:00 год. ОСОБА_5 , зустрівшись з ОСОБА_7 за вказаною адресою, одержав від останнього другу частину неправомірної вигоди у розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США від загальної суми неправомірної вигоди у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США за виконання дій у рамках виконавчого провадження ВП № 59240968 та зі зловживанням наданих Законом України «Про виконавче провадження» прав, направлених на стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 суми боргу за судовим рішенням.

Безпосередньо після одержання вказаної суми неправомірної вигоди ОСОБА_5 затримано співробітниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України підтверджують досліджені матеріали кримінального провадження, а саме: протоколом затримання ОСОБА_5 від 24.07.2019; протоколом огляду місця події від 24.07.2019; протоколом освідування ОСОБА_5 від 24.07.2019; протоколами допитів ОСОБА_7 від 10.07.2019, 12.07.2019, 22.07.2019; протоколом обшуку Арцизького РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області від 25.07.2019; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази, надані стороною обвинувачення, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування; знищити або приховати предмет неправомірної вигоди - грошові кошти, що одержані ним від ОСОБА_7 11.07.2019, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та заявника ОСОБА_7 у кримінальному провадженні; може вчинити дії, спрямовані на приховуванні речей та відчуження майна, яке може бути конфісковане у разі визнання його винуватим; перешкоджати у розслідувані кримінального провадження іншим чином.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 одружений, має постійне місце проживання в м.Арциз Одеської області.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту щодо можливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу, оскільки, хоча підозрюваний і має міцні соціальні зв`язки, проте не зменшує всіх, встановлених судом ризиків.

Слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні слідчого, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з під варти.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Положення ч.5 ст. 182 КПК України передбачають, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

З урахуванням викладеного, при визначенні розміру застави, слідчий суддя, окрім вищевказаного, також враховує тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , матеріальне становище підозрюваного та інші обставини.

Слідчий суддя не погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо можливості забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного лише у разі внесення застави, що дорівнює 3000000,00 грн., оскільки сама правова природа такого запобіжного заходу як застава є альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, а встановлення такого значного розміру застави носить каральний характер для підозрюваного, оскільки фактично унеможливлює існування «альтернативи», яка закладена в правовому інституті застави.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Першого СВ Слідчого управління ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Арциз Одеської області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор» до 21.09.2019 року.
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в сумі 80 розмірів прожиткових мінімумів, що становить 153680 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Миколаївській слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_5 у разі звільнення під заставу такі зобов`зання:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі міста проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з заявником ОСОБА_7 , свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ..

Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_5 діє до 21.09.2019 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1