"11" жовтня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4 ,
представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
07.10.2019 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення 05.08.2019 року огляду місця події, а саме на: автомобіль «КАМАЗ » д.н.з. НОМЕР_1 , 1985 року випуску, червоного кольору, тип «Бортовий -С» номер шасі НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , та 14.457 метрів кубічних деревини, яка перевозилась на вище вказаному автомобілі. Крім того, просить поновити строк подачі клопотання, як такий, що пропущений з поважних причин.
У ході досудового розслідування було встановлено, що деревина, яка перевозилась на автомобілі КАМАЗ д. н. з. НОМЕР_1 , який було вилучено разом із нею, була вирублена підприємством ДП «Слобожанське», згідно лісорубного квитка від 02.07.2019 року в Богодухівському лісництві, під видом санітарної рубки, та в подальшому продана згідно договору поставки 19/02-1 від 02 січня 2019 року ФОП ОСОБА_4 в особі ОСОБА_4 , що діє на підставі свідоцтва платника ЕП серія НОМЕР_4 від 31.05.2012 року.
Згідно «Свідоцтва про реєстрацію ТЗ» НОМЕР_5 , автомобіль «КАМАЗ » д. н. з. НОМЕР_1 , 1985 року випуску, червоного кольору, тип «Бортовий -С», номер шасі НОМЕР_2 , перебуває у власності ОСОБА_4 .
У органу досудового розслідування виникла необхідність перевірити походження деревини та перевірити чи дійсна наявна документація на вилучену деревину, та чи були законні підстави у ДП «Слобожанське» здійснювати вирубку саме цієї деревини, яку було продано ОСОБА_4 .
Окрім цього автомобіль КАМАЗ д. н. з. НОМЕР_1 використовувався для перевезення деревини, яка ймовірно являється незаконно вирубленою, тому являється предметом за допомогою якого вчинявся злочин.
Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 98, 170 КПК України, просить накласти арешт на вказані автомобіль та деревину.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
Власник майна - ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність, просили відмовити у задоволенні клопотання. До суду надані заперечення, які долучені до матеріалів справи.
Слідчий суддя, вислухавши думки учасників процесу, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до наступного.
Так, до ЄРДР слідчим були внесені відомості про те, що 05.08.2019 року до чергової частини Київського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від оператора "102" про те, що за адресою м. Харків вул. Академіка Павлова 319 екіпажем патрульної поліції було зупинено автомобіль КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого перевозив деревину (стовбури дерев) невідомого походження ймовірно, які були незаконно вирубленні та на які не надано було відповідної документації.
05.08.2019 року було проведено огляд місця події, в ході якого було вилучено автомобіль «КАМАЗ » д.н.з. НОМЕР_1 , 1985 року випуску, червоного кольору, тип «Бортовий -С» номер шасі НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , та 14.457 метрів кубічних деревини, яка перевозилась на вище вказаному автомобілі.
З клопотання прокурора вбачається, що в ході подальшого досудового розслідування було встановлено, що деревина, яка перевозилась на автомобілі КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , була вирублена підприємством ДП «Слобожанське», згідно лісорубного квитка від 02.07.2019 року в Богодухівському лісництві, під видом санітарної рубки, та в подальшому продана згідно договору поставки 19/02-1 від 02 січня 2019 року ФОП ОСОБА_4 .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2019 року, вказане клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків, оскільки ухвала Харківського апеляційного суду від 09.09.2019 р. прокурором не виконана. Зазначеною ухвалою прокурору встановлено строк в 72 години для учення встановлених слідчим суддею недоліків. Ухвала слідчого судді отримана прокурором 02.10.2019.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення клопотання.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Так, в обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у органу досудового розслідування виникла необхідність перевірити походження деревини та перевірити чи дійсна наявна документація на вилучену деревину, та чи були законні підстави у ДП «Слобожанське» здійснювати вирубку саме цієї деревини, яку було продано ОСОБА_4 .
Предмет злочину, передбаченого ст. 246 КК України, є дерева і чагарники, які ростуть у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду. За ст. 246 КК України слід кваліфікувати посягання на сироростучі (живі) дерева і чагарники, які знаходяться на пні (не відділені від коріння), у т.ч. порубку сіянців, саджанців, підліска.
Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що органу досудового розслідування необхідно перевірити походження деревини та перевірити чи дійсна наявна документація на вилучену деревину, та чи були законні підстави у ДП «Слобожанське» здійснювати вирубку саме цієї деревини, яку було продано ОСОБА_4 .
А тому, враховуючи встановлені обставини по кримінальному провадженню, а також принцип розумності та спів розмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на 14.457 метрів кубічних деревини, яка перевозилась на автомобілі «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , та обмежити право власника ОСОБА_4 користуватися та розпоряджатися вказаним майном, передавши вказану деревину останньому на відповідальне зберігання, попередивши його про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
Щодо накладення арешту наавтомобіль «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , 1985 року випуску, червоного кольору, тип «Бортовий -С» номер шасі НОМЕР_2 , то слідчий суддя у задоволенні клопотання в цій частині відмовляє, оскільки прокурором не доведено, що зазначене майно може містити дані про факти чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження, правова кваліфікація якого передбачає відповідальність за ст. 246 ч.1 КК України.
Клопотання прокурора не містить належного обґрунтування, що автомобіль КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Прокурором не вказано, які саме сліди злочину зберіг на собі вилучений автомобіль та яким чином він є предметом злочину.
Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано.
Разом з цим, слідчий суддя вважає, що прокурором при зверненні до суду з цим клопотанням не пропущено строк при звернені до суду з клопотанням про арешт майна, оскільки воно подано в порядку, передбаченому вимогами КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення 05.08.2019 року огляду місця події, а саме на: 14.457 метрів кубічних деревини, яка перевозилась на автомобілі «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом заборони їх користування та розпорядження, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Вищевказане арештоване майно передати на відповідальне зберігання його власнику ФОП ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , та попередити останнього про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України.
В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Ухвала в частині повернення майна підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1