Справа № 129/1940/17
Провадження №11-кп/801/791/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2019 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000139 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2019, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Носівці Гайсинського району Вінницької області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, інваліда з дитинства 2 групи, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
-за ч. 1 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у позбавлення волі строком на 6 років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIІІ від 26.11.2015 року) зараховано строк попереднього ув`язнення під час судового розгляду кримінального провадження у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 25.04.2017 до 13.09.2017 включно.
Вирішено долю речових доказів.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду, 24.04.2017 року, біля 23:00 години, ОСОБА_7 перебуваючи за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 , в ході сварки зі своїм батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті виниклого побутового конфлікту, умисно, з метою позбавлення життя останнього, прикладаючи значну фізичну силу, цілеспрямовано наніс останньому один удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого ОСОБА_10 впав на підлогу. Продовжуючи свої дії, бажаючи довести до кінця свій умисел, спрямований на позбавлення життя, ОСОБА_7 сів на верхню частину тулуба ОСОБА_10 та, не даючи останньому таким чином піднятись з підлоги, наніс йому біля 10 ударів кулаками обох рук в обличчя, після чого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій у виді можливого настання смерті та бажаючи настання таких наслідків, за допомогою зашморгу, зробленого з ременя, який попередньо зняв зі своєї акустичної гітари, перетиснув ним ОСОБА_10 шию та не відпускав, доки останній не перестав подавати ознак життя.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 55 від 05.06.2017 року, безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 стала механічна асфіксія, яка розвинулась внаслідок здавлення органів шиї синтетичним ременем. Зазначена механічна асфіксія, яка супроводжувалась здавленням органів шиї петлею та призвела до смерті, має ознак тяжких тілесних ушкоджень.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Просить постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 9 років. На думку прокурора, при призначенні покарання суд не надав належної оцінки тяжкості вчиненого злочину та того факту, що дії ОСОБА_7 мали невідворотні наслідки смерть особи. Вважає безпідставним застосування судом правил ст. 69 КК України при призначенні покарання.
Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив задовольнити його скаргу з викладених у ній мотивів, обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.
Мотиви Суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.
Висновки місцевого суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини та кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України ніким не оспорюється.
Згідно вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із положень ст. 65 КК України, роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання», від 24.10.2003 року №7, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Частиною 1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Обтяжуючих ОСОБА_7 покарання обставин суд не встановив.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд першої інстанції визнав повне визнання вини, щире каяття, з`явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких життєвих обставин.
Як убачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинив злочин внаслідок протиправної поведінки потерпілого ОСОБА_10 , який, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, розпочав конфлікт та заподіяв обвинуваченому легкі тілесні ушкодження. У скоєному ОСОБА_7 розкаявся та сам з`явився до поліції.
В апеляційному суді потерпіла ОСОБА_9 , яка є матір`ю ОСОБА_7 пояснила, що покійний ОСОБА_10 був її чоловіком та мав важкий характер, зловживав спиртними напоями, під час перебування в стані алкогольного сп`яніння поводився агресивно, неодноразово вчиняв насильство в сім`ї, бив її та сина ОСОБА_7 . В звязку з чим вона з донькою були змушені втікти з дому, а сил залишився із батьком. Просила суворо не карати ОСОБА_7 .
На думку Суду, суд першої інстанції безпідставно не врахував як пом`якшуючу покарання обставину те, що ОСОБА_7 вчинив даний злочин внаслідок неправомірної поведінки потерпілого.
За таких обставин суд вірно застосував ст. 69 КК України, а тому апеляційна скарга прокурора є безпідставною.
Однак, колегія суддів вважає, що суд не у повній мірі прийняв до уваги той факт, що обвинувачений має незадовільний стан здоров`я та являється інвалідом з дитинства (друга група пожиттєво) через захворювання по зору.
З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного суду приходить висновку, що місцевий суд не надав належної оцінки відомостям про особу обвинуваченого, обставинам вчинення злочину та того факту, що саме дії ОСОБА_10 призвели до конфлікту, а також наявність трьох пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання та можливість визначення розміру покарання із застосуванням ст. 69 КК України, та призначив надто суворе покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, відповідно до вимог ч. 2 ст. 409, ст. 413 КПК України, є підставою для зміни вироку суду першої інстанції.
За даних обставин, Суд вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання з підстав його суворості та призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, яке відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів 4 роки позбавлення волі.
З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 69, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 залишити без задоволення. Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2019 щодо ОСОБА_7 - змінити.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 69 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки.

В решті вирок залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4