Справа №589/2735/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/706/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 589/2735/18 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24.06.2019, якою обвинуваченому

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , раніше судимому

продовжений строк тримання під вартою,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданих апеляційних скаргах:

- захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту з 22:00 до 06:00 з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КК обов`язків, оскільки судом не встановлений альтернативний запобіжний захід у виді застави, обвинувачений перебуває під вартою більше року, не може впливати на свідків, підозрюється у вчиненні таємного викрадення майна, а суворість покарання, яке йому загрожує, обвинувачення у інших кримінальних провадженнях, не є достатніми підставами для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу.

- обвинувачений ОСОБА_12 також просить застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки зазначені прокурором ризики є необґрунтованими, а нових підстав для тримання під вартою немає, алкогольними напоями він не зловживає, за кордон не виїжджав і родичів там не має, живе з матір`ю, бабусею та малолітнім братом, ходив на кожне судове засідання, від слідства не переховувався та має намір працевлаштуватися.

26.06.2019 ОСОБА_10 пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК, а саме у вчиненні в м. Шостці в період часу з 03.12.2017 по 24.12.2017 17 епізодів крадіжок світлодіодних світильників зовнішнього освітлення, під час яких викрадено 20 таких світильників загальною вартістю 4579 грн, та у таємному викраденні з проникненням до кімнати своєї бабусі ОСОБА_13 належних їй 6000 грн у червні 2018 р. Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.06.2018 до ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 35240 грн. Після початку судового розгляду, строк тримання під вартою ОСОБА_10 продовжений відповідними ухвалами Шосткинського міськрайонного суду Сумської області до 15.07.2019, а ухвалою цього суду від 24.06.2019 строк тримання під вартою ОСОБА_10 продовжений до 22.08.2019. Своє рішення суд першої інстанції вмотивував наявністю ризику вчинення нових злочинів, про що свідчить корисливий мотив, кількість та систематичність епізодів злочинної діяльності, у яких обвинувачується ОСОБА_10 , відсутністю джерела легального доходу, наявністю інших кримінальних проваджень про його обвинувачення у вчиненні злочинів проти власності, а також вчиненням інкримінованих злочинів під час іспитового строку.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 , який підтримав апеляційні скарги, просив скасувати ухвалу суду та застосувати більш м`який запобіжний захід, доводи прокурора ОСОБА_9 про залишення рішення суду без змін, а апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Ухваливши рішення щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 , суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов такого висновку.

При вирішенні зазначеного питання суд першої інстанції у повній мірі дотримався вимог ст. 176, 177, 183, 194, 197, 199, 331 КПК, а саме з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, зокрема, ту обставину, що судове провадження не завершене до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого та наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, а також обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_10 у поданих апеляційних скаргах не оспорюється.

Разом з тим, ОСОБА_10 є обвинуваченим у кримінальному провадженні і обґрунтованість цього обвинувачення може бути вирішена виключно при ухваленні судом першої інстанції відповідного процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження, а тому колегія суддів не уповноважена давати оцінку доказам у кримінальному провадженні і може вирішувати питання тільки щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків та необхідності тримання під вартою обвинуваченого для їх запобігання.

Що стосується доводів апеляційних скарг про відсутність обставин, які б свідчили про те, що заявлений ризик не зменшився, а також, що під час розгляду клопотання в судовому засіданні не доведено його наявності і можливість запобігання йому шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів, то колегія суддів не може взяти їх до уваги.

Зокрема, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні 17 епізодів корисливих злочинів під час іспитового строку за попереднім вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26.08.2015, яким він засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 75-76 КК до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, тобто незважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожувало у разі вчинення будь-якого злочину протягом іспитового строку, ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що продовжив вчиняти корисливі злочини проти власності.

Доводи його апеляційної скарги про намір працевлаштуватися також не заслуговують на довіру, оскільки навіть під час іспитового строку, коли за вчинення будь-яких злочинів йому загрожувало суворе покарання у виді позбавлення волі, він не зробив цього, а зважаючи на вимоги кримінального закону щодо призначення покарання за сукупністю злочинів, за вчинення наступних аналогічних злочинів, йому загрожує ще більш суворе покарання, тому колегія суддів вважає, що навіть можливість його притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення наступних злочинів не зможе запобігти їх вчиненню без продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційних скарг, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час зможе запобігти заявленому ризику, спростовуються пред`явленим ОСОБА_10 обвинуваченням, згідно якого злочини ним вчинялися як у нічний, так і у денний час, а один з епізодів злочинної діяльності вчинений взагалі за місцем його мешкання, шляхом проникнення до кімнати бабусі.

Той факт, що ОСОБА_10 не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра жодним чином не унеможливлює зловживання ним алкогольними напоями, а згідно протоколу допиту потерпілої бабусі, яка проживає разом з останнім та його матір`ю, ОСОБА_10 та його мати постійно зловживають спиртними напоями, що не спростовано стороною захисту.

Разом з тим, вказана обставина не є єдиною або ключовою і вирішальною, що свідчить про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою і враховується колегією суддів разом з іншою інформацією про особу останнього.

Також не можна прийняти до уваги доводи апеляційної скарги захисника, що в оскаржуваній ухвалі суду ОСОБА_10 не визначено розмір застави, оскільки ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.06.2019, якою до ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави, правом на внесення якої останній може скористатися і на теперішній час, а оскаржуваною ухвалою тільки продовжено строк тримання обвинуваченого під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, абстрактна можливість перешкоджанню кримінальному провадженню та відсутність стійких соціальних зв`язків, задоволенню не підлягають, оскільки при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого суд першої інстанції визнав наявність єдиного передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК ризику це вчинення інших кримінальних правопорушень, а можливість перешкоджання кримінальному провадженню чи переховування від суду не є тими ризиками, для запобігання яким продовжено тримання під вартою.

Щодо розумності строку тримання під вартою, то колегія суддів враховує рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02), де Суд зазначив, що «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в конкретному випадку залежності від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, привалює над принципом поваги до свободи особистості».

Зважаючи на наявність дуже високого ризику вчинення ОСОБА_10 нових злочинів, факт скасування попереднього вироку судом апеляційної інстанції через істотні порушення вимог КПК, необхідність забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника судового провадження була застосована належна правова процедура, колегія суддів вважає, що суспільний інтерес, що полягає у захисті права власності привалює над принципом поваги до свободи особистості і виправдовує подальше тримання під вартою.

Доводи апеляційних скарг про належну процесуальну поведінку ОСОБА_10 , підтримання останнім відносин з матір`ю та братом, наявність постійного місця проживання, не є тими безумовними і беззаперечними обставинами, які унеможливлюють продовження строку тримання під вартою або ж знижують (зменшують) ймовірність реалізації ризику, розглянутого вище.

На підставі викладеного, ухвалу суду про продовження відносно ОСОБА_10 строку тримання під вартою, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24.06.2019 щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4