Дата документу 23.07.2019 Справа № 334/3446/15-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-кп/807/1333/19 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 334/3446/15-к Доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.115 ч.2 п.1, ст.15 ч.2 КК України
УХВАЛА
про повернення апеляційної скарги

23 липня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (дистанційно),
захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку, дистанційно, в режимі відеоконференції з ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», у відкритому судовому засіданні, клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку колегії суддів Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2018 року відносно нього,

ВСТАНОВИЛА:

вироком колегії суддів Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2018 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки;

- за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років;

- за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ухвалено обчислювати з дня його затримання, тобто з 15.02.2015 року.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 15.02.2015 року по 20.06.2017 року включно, у відповідності з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 до набрання законної сили вироком ухвалено залишити без змін у виді тримання під вартою в слідчому ізоляторі УДПтСУ м. Запоріжжя.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, 100000 гривень. В іншій частині позовних вимог ухвалено відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, 3000 гривень. В іншій частині позовних вимог ухвалено відмовити.

Вирішена доля речових доказів.

22.06.2019 року засуджений ОСОБА_7 , через адміністрацію ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», надіслав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку колегії суддів Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2018 року, посилаючись на те, що він, маючи намір оскаржити вищевказаний вирок суду, 31.07.2018 року звернувся до суду із апеляційною скаргою. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2018 року його апеляційна скарга була залишена без руху, як така, що не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, та надано п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків. 29.08.2019 року він отримав копію ухвали та 30.08.2018 року подав скаргу після усунення недоліків. Враховуючи, що обвинуваченим не усунуто недоліки скарги, яку залишено без руху, відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, 04.09.2018 року йому було повернуто апеляційну скаргу, яку він отримав 10.09.2019 року, тобто за межами строку апеляційного оскарження.

Таким чином, через його знаходження в місцях позбавлення волі під час підготовки та подання апеляційної скарги, його відмову від захисника, який представляв інтереси під час розгляду справи в суді першої інстанції, відсутність коштів для залучення іншого захисника, неможливість самостійного належного оформлення апеляційної скарги, повернення апеляційної скарги судом, звернення до регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях, видачу доручення адвокату від 19.05.2019 року про надання правової допомоги та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження адвокатом 28.05.2019 року, він пропустив строк апеляційного оскарження з поважних причин.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку засудженого та його захисника, які прохали задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції, прокурора, яка проти задоволення клопотання заперечувала, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що засудженому ОСОБА_7 слід відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку суду від 16.07.2018 року, з наступних підстав.

Виходячи з вимог, викладених у пункті 1 частини 2 статті 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_7 приймав участь у судовому розгляді кримінального провадження стосовно нього, за наслідками якого судом першої інстанції 16.07.2018 року було проголошено вирок. При цьому, засуджений у цей же день отримав копію вироку, про що свідчить відповідна розписка останнього (т.3, а.п. 209).

23.07.2018 року засудженим ОСОБА_7 на вищевказаний вирок була подана апеляційна скарга, яка ухвалою апеляційного суду від 22 серпня 2018 року була залишена без руху, як така, що не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, з наданням строку для усунення недоліків.

29.08.2018 року засудженим ОСОБА_7 було отримано копію ухвали від 22.08.2018 року (т.3, а.п. 221) та 30.08.2018 року засуджений подав скаргу після усунення недоліків.

Ухвалою апеляційного суду від 04 вересня 2018 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 було повернуто останньому, як особі, що не усунула недоліки скарги, яку залишено без руху, в установлений строк (т.3, а.п. 224-225).

Зазначену ухвалу засуджений ОСОБА_7 отримав 10.09.2018 року (т.3, а.п. 234).

22.06.2019 року засудженим знову було надіслано апеляційну скаргу разом з клопотанням щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду від 16.07.2018 року, мотивоване тим, що через його знаходження в місцях позбавлення волі під час підготовки та подання апеляційної скарги, його відмову від захисника, який представляв інтереси під час розгляду справи в суді першої інстанції, відсутність коштів для залучення іншого захисника, неможливість самостійного належного оформлення апеляційної скарги, повернення апеляційної скарги судом, звернення до регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях, видачу доручення адвокату від 19.05.2019 року про надання правової допомоги та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження адвокатом 28.05.2019 року, він пропустив строк апеляційного оскарження з поважних причин.

Проте, зазначені доводи засудженого колегія суддів вважає неспроможними.

Так, після проголошення вироку, засудженому були роз`яснені строк і порядок оскарження судового рішення та вручено копію вироку.

Крім того, апеляційний суд, повертаючи засудженому ОСОБА_7 його апеляційну скаргу, як особі, що не усунула недоліки скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, також роз`яснив засудженому порядок оскарження ухвали та право повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку передбаченому КПК України, у межах строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Так, до поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження відносяться обставини, що об`єктивно перешкодили учаснику процесу вчасно подати апеляційну скаргу. Поважними причинами можуть бути визнані: важка хвороба учасника процесу, стихійне лихо, смерть або важка хвороба близького родича учасника процесу, вручення засудженому, що знаходиться під вартою, копії вироку мовою, якою він не володіє, та інші.

Посилання засудженого ОСОБА_7 на те, що йому була повернута апеляційна скарга та він не мав змоги залучити іншого захисника, не можна визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження. До того ж, судова колегія звертає увагу, що з моменту повернення апеляційним судом апеляційної скарги засудженому ОСОБА_7 минуло більш, ніж дев`ять місяців.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав, які б свідчили про наявність у засудженого ОСОБА_7 перешкод у реалізації його права на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає поверненню засудженому у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції і відсутності підстав для поновлення цього строку.

Керуючись ст. 399 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

повернути засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , апеляційну скаргу, подану ним на вирок колегії суддів Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2018 року стосовно нього, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження наведеного судового рішення і відсутності підстав для поновлення цього строку.

Направити засудженому копію зазначеної ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена до Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4