справа № 642/645/19
провадження № 1-кп/642/422/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2019 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова(діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області Лебединського району, с. Великий Вистороп, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, пенсіонера, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2018 року, приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_5 знаходився за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7, де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , з яким у нього виник конфлікт з приводу того, що ОСОБА_5 йшов на проїжджій частині, що не сподобалось ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_5 пішов у бік Привокзальної площі в сторону метро «Південний вокзал» за адресою: м. Харків, пл. Привокзальна, 1, де поруч з входом в будівлю Управління Південної залізниці, ОСОБА_5 наздогнав ОСОБА_7 та наніс останньому декілька ударів руками в область обличчя.

У відповідь ОСОБА_5 дістав зі свого пакету саморобний ніж, діючи з прямим умислом, з метою спричинення тілесних ушкоджень та з мотиву ненависті, на грунті виниклих неприязних відносин, ОСОБА_5 правою рукою, в якій знаходився ніж, наніс ОСОБА_6 , на якому була одягнута куртка темно-синього кольору, три удари в область грудної клітини, чим спричинив останньому відповідно до висновку судово-медичної експертизи №09-05/19 від 08.01.2019, легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому звинуваченні не визнав та зазначив, що 16.12.2018 року він йшов по тротуару по вул. Є.Котляра у м. Харкова, неподалік стихійної стоянки. Зазначає, що на вказаній ділянці дороги часто бувають сутички між автомобілістами та пішоходами, які проходять таким тротуаром. Обвинувачений зазначив, що стався конфлікт між водієм автомобіля та жінкою, яка йшла перед автомобілем, яким керував ОСОБА_6 . За словами обвинуваченого, ОСОБА_6 подавав жінці сигнали, кричав, чого вона ходить стоянкою, а жінка в свою чергу відповідала, що це є тротуар. Після цієї сутички, за словами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розпочав штовхати жінку бампером автомобіля. Тоді ОСОБА_5 вирішив втрутитися у цей спір, захищаючи жінку, після чого ОСОБА_6 зупинив машину, вийшов з авто та розпочав погрози у бік обвинуваченого. Жінка кричала, що зателефонує своєму сину, який швидко вирішить питання, у відповідь на що отримала від ОСОБА_6 лайку. Після цього ОСОБА_8 направився до магазину «Шифоньєр», а жінка запропонувала викликати поліцію, що ОСОБА_5 засвідчить, що ОСОБА_6 погрожував жінці, а вона засвідчить, що ОСОБА_6 образив ОСОБА_5 . Проте спочатку жінка вирішила почекати на сина. За словами ОСОБА_5 , жінка не дочекалась на сина та пішла з магазину. ОСОБА_5 в свою чергу вирішив піти додому, а потім вирішив, нібито, відновити справедливість шляхом нешкідливої помсти - кинути в автомобіль ОСОБА_6 сніжку, щоб останній побігав до машини, помучився із сигналізацією. За словами ОСОБА_5 , це був невеликий шматок льоду діаметром приблизно 5 см. ОСОБА_5 робив це з протилежного боку вулиці на відстані трьох метрів від машини декілька разів. ОСОБА_5 кинув сніжку в область задньої двері, після чого спрацьовувала сигналізація. За словами ОСОБА_5 , від такого удару пошкоджень автомобіля не могло виникнути та їх не було. Потім хтось побачив це і сказав ОСОБА_6 , у зв`язку із чим останній побіг за ОСОБА_5 , наздогнав и розпочав наносити удари, зокрема в область обличчя. ОСОБА_5 намагався відбиватися, зокрема, тим, що було під руками. Він не може згадати, скільки ударів наніс йому ОСОБА_6 , але, за його словами, не менше двох, удари наносились кулаками. Того дня під руками у ОСОБА_5 опинився господарський ніж, яким знайомі жінки попросили його підрізати кущі, які перешкоджають прохід до погреба. ОСОБА_5 підрізав кущі там, де живе його матір, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . За його словами, ніж був у пакеті поліетиленовому разом із продуктами. Така сутичка, за словами, ОСОБА_5 відбулась дуже швидко, він, навіть, не знає, що сталось, вони обидва зупинились, а потів ОСОБА_5 побіг у бік вокзалу. ОСОБА_5 пояснив, що після сутички поліцейськими були зафіксовані у нього садна під очима та експертизою, яка проводилась наступного дня, була встановлена червона пляма під правим оком. Після звернення до окуліста у ОСОБА_5 був встановлений діагноз: розворот правого нижнього повіка, а також кон`юнктивіт очей. Цивільний позов потерпілого не визнає оскільки вважає що діяв в стані необхідної самооборони.
Допитані в судовому засіданні за клопотанням сторін кримінального провадження свідки обвинувачення пояснили:

свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що 16 грудня приблизно о 12:20 вона йшла разом з ОСОБА_10 з повороту з вулиці Благовіщенської та біля магазину «Шифоньєр» вона почула стук, а потім побачила, як один чоловік біжить за іншим, який побіг у бік метро. Як здогадалась ОСОБА_9 , що щось кидали в автомобіль, однак, за її словами, сигналізація не спрацьовувала. Вона вирішила подивитись, що там відбувається та, коли підбігла до великої будівлі на ЮЖД біля відділу поліції, вона побачила чоловіка, який був у крові та, за її словами, було видно, що у чоловіка дві-три колоті рани. Одна рана була в області грудної клітини, а інша на лівому боці. Потім за словами ОСОБА_9 , до чоловіка підбігли двоє поліцейських, дівчина та хлопець, які викликали пораненому чоловіку швидку допомогу. За словами ОСОБА_9 , поранений чоловік зателефонував своїй дружині, а потів його відвезли у лікарню. Зазначила, що ОСОБА_6 вказував на те, що саме ОСОБА_5 наніс йому ножові поранення. Проте ОСОБА_9 особисто не бачила, щоб хтось комусь наносив ножом удари. А другого чоловіка, за її словами, затримали інші поліцейські вже біля відділу поліції, біля метро. ОСОБА_9 сказала, що в руках у чоловіка був пакет;

свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що приблизно 12 грудня о 12:20 він йшов з курсів англійської мови разом із ОСОБА_9 додому по вулиці Червоноармійській у бік Південного вокзалу та почув гуркіт, побачив одного чоловіка, який біг, а за ним інший чоловік вибіг з магазину «Шафа». Свідок зазначив, що пішов за ними, оскільки це було на шляху до метро. Він побачив, як чоловіки б`ються, а потім під`їхали поліцейські. Він не бачив, хто кого вдарив вперше, лише бачив, як ОСОБА_5 наносив удари ОСОБА_6 якимось предметом в область тулубу. За його словами, підозрюваний побіг, а він разом із поліцейськими розпочали надавати першу допомогу постраждалому, а потім поліцейські викликали швидку допомогу і ОСОБА_6 відвезли до лікарні. ОСОБА_11 зазначив, що гуркіт був схожий на те, як бурулька впала на автомобіль, проте, за його словами, сигналізація не спрацювала. Свідок пояснив, що ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_5 щось кинув в автомобіль потерпілого, що підозрюваний наносив удари ножем, а потерпілий наніс йому удар у обличчя;

свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що 16.12.2018 він зі службою охорони громадського порядку Холоногірського району, у складі екіпажу патрульної поліції разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 проїжджали повз Привокзальну площу по вул. Червоноармійській у бік вулиці Полтавський Шлях та побачили, що перед автомобілем пробігли два чоловіки, на яких ОСОБА_12 звернув увагу, адже було підозріло, що один чоловік біжить за іншим. ОСОБА_12 прослідкував, куди побігли чоловіки, через деякий час ОСОБА_12 побачив, що біля входу в Управління Південної Залізниці, розпочалась бійка, в ході якої було видно, як один чоловік наносить удари іншому, причому ОСОБА_5 намагався захищатися від ОСОБА_6 .. Особисто ОСОБА_12 не бачив, щоб ОСОБА_5 наносив ОСОБА_6 удари ножем. Однак, за його словами, потерпілий за статурою був набагато більший та міцніший за Арестова Ю. Зазначив, що він разом із ОСОБА_13 покинули службовий автомобіль та побігли в сторону бійки, а ОСОБА_14 поїхав об`їжджати навколо Управління Південної Залізниці, приїхавши на Привокзальну площу. За словами ОСОБА_12 , коли він підбіг до місця бійки разом зі своєю колегою, бійка закінчилась, а ОСОБА_5 побіг у бік вокзалу. На місці залишився ОСОБА_6 , який повідомив ОСОБА_12 , що ОСОБА_5 вдарив його ножем. ОСОБА_13 залишилась біля ОСОБА_6 , щоб надати медичну допомогу, а ОСОБА_12 побіг за ОСОБА_5 , якого наздогнав на найближчих сходах до метро «Південний Вокзал». ОСОБА_12 зазначив, що в руках у ОСОБА_5 був пакет, який він поклав біля себе, щоб нікого не пошкодити ножем. Він викликав слідчо-оперативну групу за номером «102», на яку вони чекали, а для ОСОБА_6 викликали швидку допомогу, яка згодом приїхала. Потім приїхала слідчо-оперативна група, яка розпочала працювати з ОСОБА_5 , який віддав поліцейським ніж, який був схожий на садовий. Після цього ОСОБА_12 підійшов до швидкої допомоги і побачив, що ОСОБА_6 був роздягнутий, та був у крові. Лікарі швидкої допомоги повідомили поліцейському, що проникаючих поранень у ОСОБА_6 немає і, що він буде доставлений до Лікарні невідкладної допомоги. Пояснив, що не помітив у ОСОБА_5 тілесних пошкоджень, пошкоджень на обличчі;

свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що 16.12.2018 вона у складі екіпажу 3051, до якого, окрім неї, входив ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , патрулювала Холодногірський район по вул. Євгена Котляра, їхня машина зупинилась на світлофорі. Вона побачила чоловіка приблизно 60-річного віку, особа якого була у подальшому встановлена як ОСОБА_5 , який переходив пішохідний перехід та приблизно посередині пішохідного переходу зупинився і кинув щось у бік тротуару. А потім чоловік набрав швидкість та побіг у бік метро «Південний вокзал», а за ним біг інший чоловік, молодший, на вигляд приблизно 30 років, особа якого була у подальшому встановлена як ОСОБА_6 . За словами ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , наздоганяючи ОСОБА_5 , почав кидатися на останнього. Тоді, за словами ОСОБА_13 автомобіль було зупинено, та поліцейські направились у бік бійки. Коли поліцейські підійшли ближче до місця події, ОСОБА_6 відскочив від ОСОБА_5 та розпочав кричати, щоб хтось викликав поліцію, що йому потрібна допомога, що його вдарили ноеом. ОСОБА_5 побіг у бік метро «Південний вокзал», а ОСОБА_12 побіг наздоганяти його. А ОСОБА_13 разом із ОСОБА_14 залишились на місці разом із ОСОБА_6 .. Вона також зазначила, що поряд були свідки дівчина і хлопець, які хотіли допомогти. У ОСОБА_6 була порвана куртка, останній роздягся і показав, що у нього є ножові поранення. Тоді поліцейські та свідки намагалися надати ОСОБА_6 первинну допомогу, а потім приїхала швидка медична допомога. Пояснила, що не помітила у ОСОБА_5 тілесних пошкоджень, пошкоджень на обличчі.

Відповідно до вимог ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання

Згідно до положень ст. 92 КПК України обов`язок доказування провини обвинуваченого покладається на слідчого та прокурора. На обґрунтування обвинувачення прокурором було суду надано кримінальне провадження і заявлено клопотання про огляд в судовому засіданні в якості доказів провини обвинуваченого протоколів слідчих дій, інших процесуальних документів, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування та висновків експертів, після дослідження яких, суд дійшов висновку, що незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, його винуватість у скоєнні вищезазначених діянь знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується сукупністю наступних досліджених в судовому засіданні доказів:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 який пояснив, що він їхав вулицею Євгена Котляра, за його словами, там є парковка, визначена відповідним паркувальним знаком, тротуарним каменем. А для людей відведено спеціальне місце для проходу. ОСОБА_6 побачив чоловіка з жінкою, які йшли проїжджою частиною. Потерпілий попросив їх відійти з проїжджої частини, проте вони розпочали спорити. ОСОБА_6 пояснив, що він вийшов з машини, а до нього підійшов ОСОБА_5 та між ними розпочалась словесна суперечка. Потім вони пішли, жінка погрожувала своїм сином, на цьому все завершилось. ОСОБА_6 зазначив, що він не штовхав жінку автомобілем. Зазначив, що він припаркувався біля магазину одягу «Шифоньєр» та пішов до магазину. За його словами, приблизно через 3 хвилини спрацювала сигналізація. Він здогадався, що це зробив той чоловік. Коли ОСОБА_6 вийшов з магазину, поряд стояв хлопець з дівчиною, які сказали, що в машину кинув камінь чоловік, який зараз побіг. Коли він перебігав проспект проїжджав поліцейський автомобіль, який зупинився, як потім з`ясувалось, спостерігав за подіями, та поліцейські побігли за ОСОБА_6 . Стверджує, що він не бив ОСОБА_5 , а лише, розвернув його за плече, коли наздогнав, а перший удар був нанесений саме ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_6 вдарив у відповідь. За його словами, ОСОБА_5 було нанесено приблизно чотири удари. Він помітив, що його одяг у крові, що його одяг зіпсований, у порізах, після чого зрозумів, що ОСОБА_5 наносив удари ножем. Після чого ОСОБА_5 побіг у бік центрального входу вокзалу, а до ОСОБА_6 підбігли поліцейські, які згодом побігли за ОСОБА_5 .. А дівчина з хлопцем допомагали ОСОБА_6 з його пораненням. ОСОБА_6 зазначив, що зателефонував своїй дружині попередити, що з ним сталось, яка потім приїхала до лікарні. Після цих подій приїхала швидка допомога та, за словами ОСОБА_6 , його відвезли до Лікарні швидкої та невідкладної допомоги, де його прооперували, зробили рентген. ОСОБА_6 зазначив, що проникнених ран не було, що удари були завдані в область серця, грудних м`язів. ОСОБА_6 зазначив, що перебував у лікарні протягом тижня, що лікування обійшлось йому у 5000,00 гривень. Підтримав свій цивільний позов та прохав в подальшому до судового засідання його не викликати та призначити ОСОБА_5 найбільш суворе покарання що передбачено ч.2 ст. 125 КК України.

- вищезазначеними поясненнями в судовому засіданні свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Оцінюючи зазначені свідчення з огляду на вимоги ст.ст.85,86,87 КПК України суд вважає їх належними та допустимими, оскільки зазначені свідки послідовно давали аналогічні свідчення і протягом досудового слідства;

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.12.2018 року від ОСОБА_15 ;

протоколом огляду місця події від 16.12.2018 року та доданої до нього фото таблицею, відповідно до якого було оглянуто місце події, яке відбулось 16.12.2018 року під будівлею Управління Залізничної дороги за адресою: м. Харків, вул. Є. Котляра, 7, гр. ОСОБА_5 вказує на місце, де між ним та гр. ОСОБА_6 виникла бійка та плями речовини ЧБК ;

протоколом огляду місця події від 16.12.2018 року та доданої до нього фото таблицею, під час проведення якого (коридор хірургічного відділення Інституту загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева) було виявлено та вилучено куртку гр. ОСОБА_6 з місцями наскрізних порізів;

довідкою Інституту загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева від 19.12.2018 р. №7540, відповідно до якої ОСОБА_6 , 34 років, знаходився на лікуванні у відділенні клініки інституту загальної та невідкладної хірургії з 16.12.2018 по 19.12.2018 р. з діагнозом: непроникаючі колото-різані рани грудної клітини;

протоколом огляду предметів від 18.01.2019 року та доданим до нього ілюстративним матеріалом, відповідно до якого в робочому кабінеті Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області №40 виявлені та оглянуті наступні предмети: куртка стьобана, яка належить ОСОБА_6 ;

постановою про визнання речових доказів від 16.12.2018 року, куртка, яка була добровільно видана гр. ОСОБА_16 в ході проведення огляду місця події від 16.12.2018 року в коридорі хірургічного відділення, розташованого на 2 поверсі приміщення Інституту загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева, яка за адресою: м. Харків- д Балакірева, 1 визнано речовим доказом;

ухвалою Ленінського райсуду м. Харкова від 19.12.2018 року накладено арешт на вищевказаний речовий доказ;

протоколом огляду предметів від 18.01.2019 року та доданим до нього ілюстративним матеріалом, відповідно до якого в робочому кабінеті Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області №40 виявлені наступні предмети: ніж, саморобний шевський закрійний, клинок якого на момент огляду знаходиться в захисному чохлі з металевої частини жовтого кольору;

протоколом огляду предметів від 18.01.2019 року та доданим до нього ілюстративним матеріалом, відповідно до якого в робочому кабінеті Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області №40 виявлені та оглянуті наступні предмети: ніж, саморобний шевський закрійний, клинок якого на момент огляду знаходиться в захисному чохлі з металевої частини жовтого кольору;

постановою про визнання речових доказів від 16.12.2018 року, змив речовини буро-червоного кольору у кількості 1 шт., контрольний змив речовини буро-червоного кольору у кількості 1 шт., ніж в кількості 1 шт., визнано речовими доказами;

ухвалою Ленінського райсуду м. Харкова від 19.12.2018 року накладено арешт на вищевказані речові докази;

ухвалою Ленінського райсуду м. Харкова від 28.12.2018 року слідчому надано тимчасовий доступ з можливістю вилучення або належним чином завіреної копії історії хвороби ОСОБА_6 ;

протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 02.01.2019 року, а саме до медичної картки стаціонарного хворого №7540 ОСОБА_6 на 25 арк. та доданим до нього описом;

висновком судово-медичної експертизи №09-5/19 від 08.01.2019 року, відповідно до якого у зв`язку з подією 16.12.18 р. у ОСОБА_6 мали місце такі ушкодження: непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини по передній поверхні у середнє-нижньому відділі; - два непроникаючих колото-різаних поранення грудної клітини по переднє-боковій поверхні ліворуч. Ці ушкодження сформувалися внаслідок триразової дії гострим предметом із колюче-ріжучими властивостями поверхні, що травмує, таким міг бути й ніж з шириною клинка не більш ніж 3-4 см. глибині занурення. Кожне з ушкоджень грудної клітини у ОСОБА_6 має ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров2я, відповідно до п.п.2.3.2 «а», 2.3.2 «а», 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, зат. наказом №6 МОХ України від 17.01.1995 р.

протоколом проведення слідчого експерименту від 11.01.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_17 , відповідно до якого ОСОБА_6 розповідав та показував події, які відбулись 16.12.2018 року;

протоколом проведення слідчого експерименту від 11.01.2019 року та доданим до нього ілюстративним матеріалом за участю підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до якого ОСОБА_5 розповідав та показував події, які відбулись 16.12.2018 року;

висновком судово-медичної експертизи №09-44/19 від 16.01.2019 року, відповідно до якого дати судово-медичну оцінку показам ОСОБА_5 , які були надані ним у ході слідчого експерименту від 11.01.2019 р., неможливо у зв`язку з відсутністю інформаційної конкретики. Покази гр. ОСОБА_6 , які були надані ним в ході слідчого експерименту від 11.01.2019 р., в повній мірі відповідають об`єктивним судово-медичним даним щодо формування у нього ушкоджень, а саме, механізму формування ушкоджень, їх локалізації, предмету, що травмував і послідовності нанесених ушкоджень;

протоколом перегляду відеозапису від 08.01.2019 року, відповідно до якого були відтворені відеозаписи: «.mov» за16.12.2018 р., «.mov» за16.12.2018 р., «.mov» за16.12.2018 р. - нагрудна камера поліцейського ОСОБА_12 ; «.mov» за16.12.2018 р., «.mov» за16.12.2018 р., «.mov» за16.12.2018 р. - нагрудна камера поліцейського ОСОБА_14 ;

протоколом пред`явлення ОСОБА_5 відеозапису для перегляду від 12.01.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_5 не заперечував, що саме він знаходиться на даних відеозаписах. але відмовляється їх переглядати у зв`язку з тим, що не бажає повертатись до подій того дня, зауважень та доповнень не надійшло;

висновком медико-криміналістичної експертизи №17-22-МК/19 від 18.01.2019 року та доданою до нього фото таблицею, відповідно до якого на представленому предметі одягу - куртці демісезонній стьобаній, укороченій, встановлені колото-різані пошкодження, які розташовані на лівій полі. Ці наскрізні пошкодження, проникаючі через зовнішній шар, пуховий утеплювач і підкладку утворюють між собою канали: Канал №1 бере початок щілиноподібним пошкодженням лицевого шару, яке розташовується в середньому відділі поли. Канал цього пошкодження проходить в пуховій шарі утеплювача і утворює 2 вихідних отвори (щілиноподібних пошкодь підкладці і прилеглого шару внутрішнього нагрудної кишені. Канал має основний напрямок - знизу догори, спереду назад. Канал №2 утворений пошкодженням на зовнішньому лицьовому нижньому відділі лівої поли, в області нижнього полюса врізаного бокового карману. Канал проходить в пуховій шарі утеплювача і має вихідне щілиноподібне пошкодження на підкладці, а поруч з ним різане пошкодження по складці підкладки у латинської літери «V». Утворений канал має напрямок знизу-вгору, спереду-назад (на одежі в складеному вигляді). Канал №3 утворений пошкодженнями на підкладці, по краю лівої поли, в області пришива змійки зсередини і представлений вхідним пошкодженням, надрізом в складні вихідним пошкодженням підкладки. Утворений канал має основний напрямок знизу-вгору і спереду назад. Про колото-різаний характер пошкоджень свідчить їх щілиноподібна форма, рівні краї з виступаючими в просвіт на одному рівні кінцями пошкоджених крайових ниток, волокна яких перервані рівно, наявність в пошкодженнях або двох «П»-подібних кінців, або одного з кінців «М»-подібної форми та гострокутної форми з надсіченням кінцевих ниток. В області «М»-подібних кінців пошкодження вбачаються рівне та нерівне переривання волокон прикордонних ниток, а також їх потертість і розволокнення. Ці пошкодження одягу можуть утворювати єдині колото-різані канали з виявленими пораненнями на тілі у потерпілого ОСОБА_6 («- непроникаюче колото- різане поранення грудної клітини по передній поверхні у середнє-нижньому відділі; - два непроникаючих колото-різаних поранення грудної клітини по переднє-боковій поверхні ліворуч.»). З огляду на зміщення одягу щодо областей тіла, а також за умови розстібання куртки спереду. Таким чином, пошкодження одягу та тіла могли утворитись від трьох кратної дії клинка колюче-ріжучого знаряддя, який був гострокінцевий, мав лезо декілька притупленої гостроти, «П»-подібний обух з вираженими ребрами та лезо, яке переходить в «П»-подібної форми полотно, схоже на обушок. Ширина клинка на рівні занурення в одежу була не більше 3,2см. Такими властивостями і конструктивними особливостями володіє клинок представленого на експертиз;/ саморобного шевського закрійного ножа. Не можна виключити заподіяння цих пошкоджень представленим ножем;
висновком судово-медичної експертизи №1569-2018 від 18.12.2018 року та доданими до нього матеріалами, відповідно до якого на підставі судово-медичного огляду гр. ОСОБА_5 , за результатами первинного та додаткового огляду, будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 не виявлено. Встановлена гіпертонія (почервоніння шкірних покривів) не знаходить свого підтвердження у якості тілесного ушкодження. у зв`язку з відсутністю об`єктивних судово-медичних даних наявністю будь-яких ушкоджень на ділянці (синець. садно, рана тощо). У зв`язку з чим, ступінь тяжкості не встановлювалась.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_5 в частині невизнання вини щодо вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки вони спростовуються зібраними по справі допустимими доказами, що наведені вище, сукупність яких дозволяє зробити висновок про доведеність пред`явленого обвинувачення. Доводи обвинуваченого суд вважає такими, що мають за мету спосіб захисту, щоб уникнути покарання. Заява ОСОБА_5 що він діяв в межах самооборони судом визнається необґрунтованою оскільки злочин відбувався у денний період часу, в многолюдному місці де обстановка що склалась не вимагала самозахисту з допомогою ножа. Доводи ОСОБА_5 про завдання йому фізичних побоїв з боку ОСОБА_6 що вимагає негайної протидії за допомогою ножа є нічим не підкріпленими оскільки спростовуються показами свідків, висновком експертизи № 09-44/19 та висновком суд-мед експерта ОСОБА_18 № 1569/2018 яким встановлено що гіперемія (почервоніння шкірних покровів) у ОСОБА_5 не знайшла свого підтвердження у якості тілесного ушкодження, у зв`язку з відсутністю об`єктивних судово-медичних даних наявністю будь-яких ушкоджень на ділянці ( синець, садно, рана тощо). Довідка від 03.01.2019 року про виявлення у ОСОБА_5 кон*юктівіту та завороту нижнього повіку ніяким чином не свідчить про причинний зв`язок їх появи з подіями що відбувались 16.12.2018р.
Таким чином, допитавши обвинуваченого, потерпілого та свідків вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров*я, а тому ці його дії кваліфікує відповідно за ч.2 ст. 125 КК України

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також дані про особу обвинуваченого, який є пенсіонером, на обліку у лікаря психіатра на нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше не судимий.

Згідно досудової доповіді, складеної інспектором Холодногірського районного відділу філії державної установи Центр пробації в Харківській області, виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі, або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_5 покарання межах статті 125 ч. 2 КК України у вигляд штрафу в доход держави.

Призначене судом покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, а саме коштів витрачених на лікування в сумі 15,800 грн., суд залишає без розгляду, так як потерпілим не додано жодного доказу, який підтверджує витрати на лікування. При цьому суд роз`яснює потерпілому ОСОБА_6 його право на звернення до суду з цим самим позовом в цивільному порядку.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. У зв*язку з чим, суд вважає необхідним скасувати арешти, накладені ухвалами Ленінського районного суду м. Харкова від 19.12.2018 р.

Долю речових доказів по справі вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1190 грн. в доход держави.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувався.

Речові докази:

куртку, добровільно видану гр. ОСОБА_16 в ході проведення огляду місця події від 16.12.2018 року, передану до камери схову Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили - повернути потерпілому;

змив речовини буро-червоного кольору у кількості 1 шт., контрольний змив речовини буро-червоного кольору у кількості 1 шт., ніж в кількості 1 шт., передані до камери схову Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили, - знищити.

Скасувати накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 19.12.2018 року арешт на змив речовини буро-червоного кольору у кількості 1 шт., контрольний змив речовини буро-червоного кольору у кількості 1 шт., ніж в кількості 1 шт.

Скасувати накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 19.12.2018 року арешт на куртку, добровільно видану гр. ОСОБА_16 в ході проведення огляду місця події від 16.12.2018 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином в сумі 15,800 грн. залишити без розгляду. Роз`яснити потерпілому ОСОБА_6 його право на звернення до суду з цим самим позовом в цивільному порядку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1