Єдиний унікальний номер справи 185/348/19
Провадження № 1-кп/185/333/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001371 від 18 червня 2018 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

02 січня 2019 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 отримала до свого провадження обвинувальний акт та додатки до нього у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001371 від 18 червня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, який ухвалою суду від 16 січня 2019 року призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, які на його думку, не відповідають вимогам КПК України. Зокрема, в обвинувальному акті не зазначені номер та дата складання Договору про повну матеріальну відповідальність та нерозголошення комерційної таємниці, укладеного між ОСОБА_3 та директором ТОВ «Дакорт» ОСОБА_7 , відомості про час, місце, спосіб кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечував проти заявленого клопотання та зазначив, що є свідки по справі, які можуть вказати конкретний час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення.

Представник потерпілого ОСОБА_5 заперечував проти заявленого клопотання.

Вислухавши вказане клопотання, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким затверджується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Разом з цим, ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не зазначені номер та дата складання Договору про повну матеріальну відповідальність та нерозголошення комерційної таємниці, укладений між ОСОБА_3 та директором ТОВ «Дакорт» ОСОБА_7 , відсутні відомості про час, місце, спосіб кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, в рішенні від 25 липня 2000 року у справі «Маттоціа проти Італії»: «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати скрізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».

Таким чином, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають суттєву значення, а його некоректність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

В рішенні від 09 жовтня 2008 року у справі «Абрамян проти Росії»: «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

В цьому ж рішенні Суд нагадав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність в обвинувальному акті формулювання фактичних обставин кримінального провадження номера та дати складання Договору про повну матеріальну відповідальність та нерозголошення комерційної таємниці, укладеного між ОСОБА_3 та директором ТОВ «Дакорт» ОСОБА_7 , відомостей про час, місце, спосіб кримінального правопорушення.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акта для усунення недоліків, а саме для зазначення номера та дати складання Договору про повну матеріальну відповідальність та нерозголошення комерційної таємниці, укладеного між ОСОБА_3 та директором ТОВ «Дакорт» ОСОБА_7 , відомостей про час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001371 від 18 червня 2018 року, відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, повернути прокурору Павлоградської місцевої прокуратури, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1