УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2019року Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 206 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшла зазначена скарга, в якій адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 просить змінити обраний раніше відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 з покладеними на нього процесуальними обов`язками:

-не залишати місце постійного проживання з 22:00 год. вечора до 07:00 год. ранку;

-прибувати до суду за першим викликом.

Клопотання обґрунтувала тим, що у провадженні Херсонського міського суду Херсонської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 18.07.2018 р. ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначене йому покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з поміщенням для відбування покарання до кримінально - виконавчої установи закритого типу.

На підставі ч.1, 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08.07.2016 року по 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто додатково ще 348 днів відбутого покарання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислено з 08.07.2016 року.

10 травня 2019 р. Херсонським апеляційним судом кримінальне провадження було повернуто до Херсонського міського суду Херсонської області в зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_6 не був ознайомлений з матеріалами справи за його заявою.

Однак, до сьогоднішнього часу ОСОБА_6 досі не ознайомився з матеріалами кримінального провадження в повному обсязі. Обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що таким чином обвинувачений ОСОБА_6 умисно затягує процес ознайомлення з метою більш тривалого знаходження його у місцях попереднього ув`язнення, щоб в подальшому строк відбування покарання йому було перераховано відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Внаслідок таких дій ОСОБА_6 заявник вважає, що порушуються права обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки, якби вирок набув законної сили, то його було б звільнено з місць позбавлення волі ще у березні 2019 р. в зв`язку з повним відбуттям покарання.

З урахуванням змін, внесених відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-УШ від 26.11.2015 року, який набрав чинності 24.12.2015 року і був чинни на момент затриманняя ОСОБА_4 (тобто на 08.07.2016 р.), визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення болі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанов від 29.08.2018 р., якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-УІІІ (пряма дія Закону № 838-УІН).

Санкція статті, за якою обвинувачується ОСОБА_4 (ч. 2 ст. 186 КК України) передбачає максимальний строк позбавлення волі у вигляді 6 років, ОСОБА_4 було затримано 08.07.2016 р. і з цього моменту рахується його строк відбування покарання, то станом на 08.07.2019 р. такий строк складає три роки, а виходячи з того, що відповідно ч. 5 ст. 72 КК України один день попереднього ув`язнення рахується як два дні позбавлення волі, то 08.07.2019 р. минув максимальний строк покарання, який може бути призначений ОСОБА_4 відповідно до санкції ч. 2 ст. 186 КК України (6 років). Вважає, що фактично, на даний час обвинувачений знаходиться в місцях позбавлення волі без законних, правових на те підстав, тому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 КПК України - якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, а не на осіб, які засуджені.

Окрім того, слідчий суддя, згідно ст. 3 КПК України здійснює судовий контроль саме на стадії досудового розслідування і правом вирішувати питання запобіжного заходу щодо особи зі статусом засудженого не наділений.

Слідчим суддею встановлено, що 18.07.2018 року відносно ОСОБА_4 було винесено вирок, яким останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з поміщенням для відбування покарання до кримінально виконавчої установи закритого типу.

Тобто питання законності утримання під вартою засуджених осіб, у даному випадку відноситься до компетенції судді, в провадженні якого перебуває справа, а при оскарженні вироку - до компетенції суду апеляційної інстанції.

Отже, підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , слідчим суддею не встановлено, підставою перебування ОСОБА_4 під вартою є вирок від 18.07.2018 року Херсонського міського суду Херсонської області .

Керуючись ст.ст. 12, 24, 202, 206, 309 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 206 КПК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1