Провадження № 1-кс/161/9551/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_4 від судового провадження № 161/19044/19 (1-кс/161/9435/19) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність начальника відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 та зобов`язання вчинити дії,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2019 року до судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_4 від судового провадження №161/19044/19 (1-кс/161/9435/19) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність начальника відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 та зобов`язання вчинити дії, у зв`язку, з явною упередженістю вказаного судді у даному судовому провадженні, оскільки слідчий суддя ОСОБА_4 попередньо брала участь у розгляді подібної скарги, в якій відмовила, неодноразово відмовляла в клопотаннях про проведення обшуку в осіб, які, на її думку, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_6 . Крім того, вважає, що суддя 25 грудня 2014 року постановила незаконні ухвали відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а тому, на її думку, наведені обставини викликають сумнів щодо неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 при здійсненні розгляду вищевказаного судового провадження та вона підлягає відводу.

Заслухавши думку заявника, яка підтримала подану нею заяву та просила її задовольнити, дослідивши матеріали заяви про відвід, доповнення до неї, матеріали скарги, суд приходить до висновку, що заява про відвід слідчого судді підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 1 п. 4 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Вимогами ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з цим, п. 66 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Мироненко і Мартенко проти України" вказано, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У відповідності до вимог п. 70 зазначеного рішення Європейського суду з прав людини у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Згідно до вимог п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, в провадженні слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_4 на розгляді знаходиться судове провадження № 161/19044/19 (1-кс/161/9435/19) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність начальника відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 та зобов`язання вчинити дії, при цьому, наведені обставини в заяві викликають обґрунтовані сумніви заявника щодо неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 при здійсненні розгляду вищевказаного судового провадження та згідно до вимог ч. 1 п. 4 ст. 75 КПК України слідчий суддя ОСОБА_9 не може брати участь у розгляді судового провадження та підлягає відводу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 75, 81, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_4 від судового провадження № 161/19044/19 (1-кс/161/9435/19) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність начальника відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 та зобов`язання вчинити дії задовольнити та відвести слідчого суддю ОСОБА_4 від участі у розгляді даного судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1