Справа № 308/3164/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника підозрюваного ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 слідчому судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 , поданої в межах кримінального провадження №0000162, внесеному в ЄРДР від 06.03.2019 року за скаргою про скасування повідомлення про підозру,-
ВСТАНОВИВ:
На розгляді в Ужгородському міськрайонному суді знаходиться скарга про скасування повідомлення про підозру, подана підозрюваним ОСОБА_3 слідчому судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, в межах кримінального провадження №0000162, внесеному в ЄРДР від 06.03.2019 року за ч.2 ст.332 КК України.
Під час розгляду вказаної скарги, захисником ОСОБА_3 , адвокатом ОСОБА_4 заявлено про відвід слідчому судді ОСОБА_5 ..
Відвід мотивовано тим, що слідчий суддя ОСОБА_5 02.05.2019 року розглянула та задовольнила клопотання сторони обвинувачення про продовження строків досудового розслідування. Однією з підстав заперечення в задоволенні даного клопотання зі сторони захисту стало те, що відсутня подія злочину, а підозра є необґрунтованою та безпідставною, відсутні докази причетності ОСОБА_6 до події, яку сторона обвинувачення вважає злочином. Враховуючи те, що слідчий суддя при розгляді клопотання про продовження строків досудового розслідування задовольнила вказане клопотання, заявник вважає що розгляд скарги на повідомлення про підозру є недопустимим цим слідчим суддею, оскільки слідчий суддя досліджувала обставини щодо обґрунтованості підозри, наявність події та злочину та доказів, що підтверджують факт причетності до злочину ОСОБА_3 . Тому у сторони захисту виникли об`єктивні сумніви щодо можливості об`єктивного розгляду слідчим суддею ОСОБА_5 скарги про скасування підозри, оскільки остання вже надавала обставинам оцінку. Додатково заявник вказує, що 03.07.2019 року у судовому засіданні, при розгляді клопотання про тимчасовий доступ, в якості учасників розгляду клопотання були присутній прокурор та слідчий у даному кримінальному провадженні, а також вільні слухачі. Заявник вважає, що сам факт повідомлення та виклику слідчим суддею ОСОБА_5 сторони обвинувачення на розгляд клопотання сторони захисту про тимчасовий доступ, суперечить положенню ч. 4 ст. 163 КПК України та фактично унеможливлює імовірність застосування абз. 2 ч. 6 ст. 290 КПК України для сторони захисту, порушує принцип змагальності та диспозитивності. Вказує, що чотири рази намагався ознайомитися з даними матеріалами, однак через зайнятість секретаря їх не надали жодного разу. Той факт, на думку захисника, що слідчий суддя в порушення норм ст. 163 КПК України відмовлялася розглядати клопотання сторони захисту про тимчасовий доступ, створює сумніви в її упередженості. Окрім вказаного, зазначає, що засідання два рази відкладалося через неявку прокурора.

А тому з огляду на викладене вище, захисник підозрюваного ОСОБА_3 , адвокатом ОСОБА_4 заявлено про відвід слідчому судді ОСОБА_5 поданої в межах кримінального провадження №0000162, внесеному в ЄРДР від 06.03.2019 року за скаргою про скасування повідомлення про підозру.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2019 року вказану заяву про відвід слідчого судді переданого для розгляду судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні заявник ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтримали заяву про відвід судді, з підстав зазначених в заяві та додаткових поясненнях до заяви про відвід.

Прокурор, слідчий в судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки не повідомляли.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду, а відповідно до ч.5 цієї статті відвід повинен бути вмотивованим.
Згідно з ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.
В силу ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у ст.75 Кримінального процесуального Кодексу України і їх перелік є вичерпним.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Як встановлює п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.

Разом з тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України. Подана заява фактично зводиться до незгоди сторони захисту з процесуальними рішеннями слідчого судді ОСОБА_5 , які прийняти нею в межах кримінального провадження №0000162, внесеному в ЄРДР від 06.03.2019 року.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст.ст. 75, 76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.
Наведені у заяві про відвід факти не є обставинами, які в розумінні ст.75 КПК України виключають участь судді в кримінальному провадженні.
Те, що заявник, внаслідок суб`єктивних міркувань не погоджується з процесуальним рішенням слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, процесуальною поведінкою, не свідчить про упередженість та необ`єктивність слідчого судді і, як наслідок, не тягне за собою її усунення від розгляду відповідного клопотання.

Що ж стосується незгоди заявника з правовою позицією слідчого судді при прийнятті відповідних процесуальних рішень, та незгодою з процесуальною поведінкою слідчого судді, то така незгода сама по собі, за відсутності доказів про будь-яку зацікавленість судді у результатах розгляду справи, на переконання суду, не може бути достатньою підставою для сумнівів в неупередженості судді. Натомість, у випадках передбачених законом, така незгода може бути підставою для апеляційного оскарження рішення слідчого судді.

Крім того, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 липня 2019 року у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 , поданої в межах кримінального провадження №0000162, внесеному в ЄРДР від 06.03.2019 року, при розгляді клопотання про тимчасовий доступ відмовлено у зв`язку із необґрунтованістю.

Враховуючи, що обставин, за наявності яких слідчий суддя підлягав би безумовному відводу, при розгляді заяви не встановлено і заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості слідчого судді, а аналіз доводів заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_5 свідчить про те, що дана заява ґрунтується на суб`єктивних переконаннях підозрюваного та захисника та не містить підстав для відводу, така заява задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви захисника підозрюваного ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 , поданої в межах кримінального провадження №0000162, внесеному в ЄРДР від 06.03.2019 року за скаргою про скасування повідомлення про підозру відмовити.
Ухвала остаточна і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1