01.07.2019
Провадження 1-в/522/346/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року м. Одеса
Суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про зняття судимості,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

адвоката - ОСОБА_3 ,

заявника - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Центрального районного суду м. Одеси від 04.03.2002 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 215-3 КК України (в редакції 1960 р.) , ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 р.), ч.2 ст. 185 КК України (в редакції 05.04.2001 р.), ст.ст. 42, 43 КК України до п`яти років одного місяця позбавлення волі, без конфіскації майна.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювався з 29.08.2001 р.

Згідно довідки серії 00 №251225 ЮІК від 01.02.2006 р. ОСОБА_4 , відбув покарання у місцях позбавлення волі, з 29.08.2001 р. по 01.02.2006 р., звідки звільнений згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 31.01.2006 року ОСОБА_4 умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 28 днів.
До суду звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , з клопотанням про дострокове зняття судимості, в обґрунтування якого зазначив, що після звільнення з місць позбавлення волі до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався.

Відповідно до ч.2 ст. 90 КК України до строку погашення судимості зараховується час, протягом якого вирок не було виконано, якщо при цьому давність виконання вироку не переривалася. Якщо вирок не було виконано, судимість погашається по закінченні строків давності виконання вироку.
У судовому засіданні ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_3 , клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення даного клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 538 КПК України, після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Згідно з ч.1 ст.88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.91 КК України, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.
Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.
У відповідності до положень п.8 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Встановлено, що з дня, коли ОСОБА_4 було достроково звільнено від відбування покарання, з якого відповідно до вимог ч.3 ст. 90 КК України обчислюється строк погашення судимості, до дня звернення з клопотанням про зняття судимості минуло майже тринадцять років, тобто більше ніж половина строку погашення судимості за вчинення тяжкого злочину. Дані про те, що строк погашення судимості переривався, відсутні.
Такі обставини дають всі підстави вважати, що ОСОБА_4 після відбуття покарання у виді позбавлення волі своєю зразковою поведінкою довів своє виправлення. Отже, завдання такого правового стану особи, як судимість, що має персональний характер і полягає у різноманітних обмеженнях щодо особи, які встановлюються з метою закріплення результатів впливу на неї та щоб переконатися, що відбулося її виправлення, досягнуті.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання про зняття судимості підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 91, КК України, ст.ст. 538, 539, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про зняття судимості задовольнити.

Зняти судимість з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , згідно вироку Центральоного районного суду м. Одеси від 04.03.2002 року, за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 215-3 ч. 2, ст. 81 ч.3, ст. 185 ч.2 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: