Справа № 202/6263/19
Провадження № 1-кс/202/9978/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

13 вересня 2019 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Носір Кісрав Кабадинського району Таджикістан, не має громадянства, має незакінчену вищу освіту, офіційно працевлаштований, одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001426 від 09 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_6 , будучи повнолітньою особою, працював тренером з бойових мистецтв - карате в ТЦ «Наутилус», де в групі тренувань займалась неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, однак не пізніше 03.06.2019, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на вступ у природні та неприродні статеві зносини з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, а саме з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_8 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , 03.06.2019, в період часу з 01:00 години до 05:00 години, перебуваючи в готелі, який розташований у м. Дубно, Рівненської області, більш точного місця встановити на теперішній час досудовим розслідуванням не надалось можливим, зайшов до готельного номеру, в якому знаходилась неповнолітня ОСОБА_8 , де діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх діянь, маючи прямий умисел, спрямований на статеві зносини з останньою, тобто з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, достовірно знаючи про її вік та незважаючи на це, за взаємною згодою з неповнолітньою потерпілою, без застосування фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування до неї такого насилля, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, вступив з нею у природні та неприродні статеві зносини.

Після чого ОСОБА_6 , не зупинившись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий злочинний умисел, будучи повнолітньою особою, в червні місяці 2019 року, більш точної дати досудовим слідством не встановлено, приблизно о 04:00 годині, з метою вступу у статеві зносини з неповнолітньою ОСОБА_8 , зателефонував останній на особистий мобільний телефон, та запросив останню до місця свого мешкання, а саме до квартири АДРЕСА_2 , на що потерпіла надала свою згоду.

Так, ОСОБА_6 , того ж дня, перебуваючи за вищевказаною адресою та у зазначений час, діючи умисно, маючи прямий умисел, спрямований на статеві зносини з ОСОБА_8 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх діянь, достовірно знаючи про її вік та незважаючи на це, за взаємною згодою з останньою, без застосування фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування до неї такого насилля, з метою задоволення своєї статевої пристрасті вступив з нею у природні статеві зносини.

Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий злочинний умисел, будучи повнолітньою особою, 23.08.2019 приблизно о 21:00 годині, знаходячись на території пляжу у м. Генічеськ Херсонської області, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх діянь, діючи умисно та цілеспрямовано, маючи прямий умисел, спрямований на статеві зносини з ОСОБА_8 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, достовірно знаючи про її вік та незважаючи на це, за взаємною згодою з останньою, без застосування фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування до неї такого насилля, вступив з нею у природні статеві зносини.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 155 КК України.

13 вересня 2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.

13 вересня 2019 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначив про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки є підстави вважати, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків в даному кримінальному провадженні, а також може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню вказаного вище ризику, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати до нього біль м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, а саме домашній арешт у нічний період доби.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив застосувати відносно підозрюваного домашній арешт у нічний період доби.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0001426, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 155 КК України передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, відповідно до якого до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, що повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: заявою ОСОБА_9 від 09.09.2019 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту законного представника потерпілого від 09.09.2019; протоколом допиту неповнолітнього потерпілого від 09.09.2019; протоколом освідування особи від 09.09.2019; протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього свідка) від 12.09.2019; іншими матеріалами кримінального провадження.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає слідчий у клопотанні та яке підтримав прокурор, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.

Слідчий суддя приймає до уваги існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний може впливати на потерпілу та свідків, оскільки підозра у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення базується на показах потерпілої та свідків у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим він може шляхом вмовляння або залякування, здійснювати на них тиск.

Разом з тим слідчому судді належними доказами не доведено існування ризику щодо того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу та вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстким.

Так, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, однак при цьому слід також враховувати особисті обставини його життя, а саме те, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволення клопотання про застосовування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до ч.5 ст.194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на ОСОБА_6 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) не залишати місце проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали до 11 листопада 2019 року.

Ухвалу про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання до органу національної поліції за місцем проживання ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1