Категорія: 250 Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0000017 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2019, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області Теплицького району с. Пологи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 20.12.2013 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна;

засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1 700 гривень.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 20.12.2013 та на підставі ч.3 ст.72 КК України покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2019 у виді штрафу та невідбуте покарання, а саме 5 місяців 1 день, за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 20.12.2013 визначено виконувати самостійно.

Вирішено питання з судовими витратами, арештованим майном та речовими доказами.

встановив:
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 був визнаний винним в тому, що маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, діючи умисно всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який зберігав при собі в пакеті серед особистих речей, без мети збуту.

В подальшому, 20.02.2018 близько 16:20год, працівниками Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна,26, у ОСОБА_7 , у пакеті серед його особистих речей, виявлено речовину рослинного походження зеленого кольору та ковпачок для куріння (мундштук).

Згідно висновку експерта №508 від 23.02.2018 надані на експертне дослідження речовини рослинного походження, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, загальною масою у перерахунку на висушену речовину 5,91г.

В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про скасування вироку суду в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та просили ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України, призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 20.12.2013 та призначити остаточне покарання у виді 2 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення прокурора, який просив частково задовільнити їхню апеляційну скаргу; обвинуваченого та його захисника, які згодились із позицією прокурора в апеляційному суді; дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги із наступних підстав.

Обставини та юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, не оскаржувались, а тому вирок суду в цій частині не переглядався.

Проте, вирок суду стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосований судом закон, який підлягає застосуванню, та через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ст.50 КК України рішення суду про призначення покарання, з поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Виходячи з положень ч.2 ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Саме таке покарання було визначено обвинуваченому.

Незважаючи, що обвинувачений відбуває покарання у виправній колонії, він знайшов кошти для сплати штрафу, що підтвердив квитанцією Приватбанку, залученою до справи. Зазначене спростовує доводи прокурора щодо неспроможності виконання оскаржуваного вироку суду обвинуваченим. Тому апеляційна скарга в цій частині не підлягає до задоволення.

Разом з тим, апеляційна скарга прокурора в іншій частині заслуговує на увагу. Відповідно до ч.3 ст.71 КК України призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Відповідно до вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 20.12.2013 призначено покарання за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком 6 років 6 місяців з конфіскацією майна.

Однак суд під час застосування ст.71 КК України не врахував положення ч.3 ст.71 КК України та не приєднав додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Незастосування закону, який підлягає застосуванню, відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є істотним порушенням вимог КПК та є підставою до скасування вироку суду та ухвалення нового вироку.

З урахуванням вищенаведеного вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2019 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.404, 405, 407, 412, 413, 420 КПК України апеляційний суд,-

ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора частково задовільнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2019 відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1 700грн.

На підставі ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 20.12.2013 та призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700грн та невідбутого покарання у виді 1 місяця 20 днів з конфіскацією належного йому майна, який слід виконувати самостійно.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом 3 місяців із дня його проголошення, а обвинуваченим із дня вручення йому копії вироку.

Вирок суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Згідно з оригіналом:
Суддя: