Провадження №11-кп/801/967/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 5 липня 2019 року, якою відмовлено засудженому ОСОБА_8 у задоволенні його клопотання про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України,

в с т а н о в и в:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 29.12.1999 по 27.07.2000 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Розглянувши клопотання, суд першої інстанції відмовив в його задоволенні з тих підстав, що строк, під час якого ОСОБА_8 перебував у слідчому ізоляторі після набрання щодо нього вироку законної сили, не є строком попереднього ув`язнення.
Вважаючи рішення суду незаконним, засуджений ОСОБА_8 та його захисник адвоката ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких зазначають, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким невідбуте повністю, а тому ухвалу суду просять скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 та зарахувати йому у строк попереднього ув`язнення строк перебування у СІЗО з 29.12.1999 по 27.07.2000 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника засудженого адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти їх задоволення, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження, підстав для задоволення апеляційних скарг колегія суддів не вбачає.

Висновок суду про необхідність відмови у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 обґрунтований та базується на наступному.

Підставою для звернення засудженого ОСОБА_8 з клопотанням до Вінницького міського суду Вінницької області став Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 №838-VIII, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 засуджений вироком Дніпропетровського обласного суду від 18.06.1999 року за вчинення злочинів, передбачених п.п. "г", "ж", "з", "і" ст. 93, ч. 2 ст. 123, ч. 1 ст. 186 КК України, з урахуванням положень ст. 42 КК України, до покарання у виді смертної кари - розстрілу. 16.11.1999 ухвалою Верховного Суду України вирок щодо засудженого ОСОБА_8 змінено, ухвалено вважати його засудженим за пунктами "г", "ж", "і" ст. 93 Кримінального кодексу України до покарання у виді смертної кари - розстрілу.

Ухвалою Дніпропетровського обласного суду від 27.07.2000 року вирок щодо ОСОБА_8 змінено, на підставі ст. 42 Кримінального кодексу України постановлено вважати ОСОБА_8 засудженим до покарання у виді довічного позбавлення волі з відбуванням покарання в тюрмі суворого режиму.

Вирок Дніпропетровського обласного суду від 18.06.1999 набрав законної сили 16.11.1999, тобто в день винесення ухвали Верховним Судом України.

Отже, до засудженого ОСОБА_8 було застосоване попереднє ув`язнення по 16.11.1999, тобто по день набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком Дніпропетровського обласного суду від 18.06.1999 законної сили, тобто з 16.11.1999, процесуальний статус ОСОБА_8 змінився з обвинуваченого (підсудного) на засудженого.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України « Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до положень розділу І Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, хоча після набрання вироком законної сили засуджений і продовжував перебувати в слідчому ізоляторі, цей строк неможливо вважати попереднім ув`язненням.

Відповідно до ч.2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2018 засудженому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26.12.1997 по 16.11.1999 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, вказане рішення суду першої інстанції набрало законної сили у встановленому законом порядку.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 5 липня 2019 року, якою засудженому ОСОБА_8 у задоволенні його клопотання про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України відмовлено, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: