Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
642/3172/19: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Кримінальні правопорушення проти власності; Крадіжка.
Надіслано судом: 10.07.2019. Зареєстровано: 11.07.2019. Забезпечено надання загального доступу: 12.07.2019.
Дата набрання законної сили: 16.01.2020
Результат оскарження 16.01.2020 Харківський апеляційний суд: закриття апеляційного розгляду у зв`язку з відмовою апелянта від своїх вимог
Номер судового провадження: 1-кп/642/586/19
справа № 642/3172/19
провадження № 1кп/642/586/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000796 від 29.03.2019 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, не одружений, який має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого: 25.01.2016 Печорським районним судом м. Києва за ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України було приєднано частину невідбутого покарання по вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.12.2014 остаточно до відбуття було призначено 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк ув`язнення було зараховано з 24.04.2015 по 06.05.2015 із розрахунку 1/2. 15.03.2018 ОСОБА_5 було звільнено з Первомайської ВК Харківської області (№117) з невідбутим строком покарання 3 роки 7 місяців 17 діб, згідно ст. 1 П. «В» ЗУ «Про амністію» від 22.12.2016.

у скоєні кримінального провадження передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, суд

в с т а н о в и в :

25 березня 2019 року приблизно о 14 годині 17 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у кафе «Vilka», яке знаходиться у приміщенні «Рост Холодногірський», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 140, діючи із раптово виниклим умислом, направленим на заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно, викрав з кишені куртки, яка висіла на спинці стільця, ОСОБА_6 , грошові кошти у сумі 20000 гривень 00 копійок , які належать останньому. Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, та спричинивши тим самим матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 у розмірі 20000 гривень 00 копійок.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, згодний з обсягом і кваліфікацією вчиненого, щиросердно розкаявся і пояснив, що він дійсно 25 березня 2019 року приблизно о 14 годині знаходячись у кафе «Vilka», таємно викрав з кишені куртки, яка висіла на спинці стільця потерпілого ОСОБА_6 , грошові кошти у сумі 20000 гривень 00 копійок , які належать останньому. Гроші витратив на лікування, оскільки хворіє на ряд тяжких захворювань.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, оскільки шкода, завдана злочином, відшкодована обвинуваченим в повному обсязі. Просив суд обвинуваченого суворо не карати, не позбавляти волі, надати шанс на виправлення.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обвинувачений вчинив умисний злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ст.66 КК України суд визнає пом`якшуючими обставинами: повне визнання своєї вини, відшкодування збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати в межах санкції ст.185 КК України ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням обставин справи, наявності пом`якшуючих обставин, ставлення обвинуваченого до скоєного, відсутність претензій з боку потерпілого, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, який має на утриманні малолітню доньку, страждає рядом хронічних захворінь (гепатітом «С»), суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Речові докази по справі відсутні.

По справі цивільний позов не заявлений.

Експертиза у кримінальному провадженні не проводилась.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

В силу ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробувальним терміном на 1 (один ) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України продовж іспитового встановити ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому, потерпілим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...