Справа № 149/2001/19
Провадження №1-кп/149/177/19
Номер рядка звіту 95
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

17.09.2019 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження №0000270 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, раніше судимого:

- 27.10.2000 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 141 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, із застосуванням ст. 46-1 КК України виконання вироку відтерміновано на 2 роки, 1 000 грн;
- 14.10.2003 Замостянським районним судом м. Вінниці за ст. ст. 15, 185 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, в силу ст. 71 КК України приєднано 6 місяців за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від27.10.2000, звільнений з місць позбавлення волі 31.07.2007;
- 25.04.2012 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, умовно - достроково звільнений з місць позбавлення волі 26.06.2013 з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 3 дні,
- ухвалою Вінницького міського суду від 16.05.2019 у справі № 127/20490/16-к продовжено строк тримання під вартою з утриманням в умовах Державної установи «Вінницька установа виконання покарань № 1», -

за ч. 2 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив і повторно вчинив новий умисний, корисливий злочин проти власності.
19.04.2013 року о 11:17 год., перебуваючи у м. Вінниця, більш точного місця вчинення злочину під час досудового розслідування встановити не представилось за можливе, ОСОБА_4 з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна шляхом обману та зловживання довірою інших осіб, повторно, маючи корисливий мотив на незаконне заволодіння шахрайським шляхом чужим майном, з номеру оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , який перебував у його користуванні, зателефонував на номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 , та в ході телефонної розмови повідомив останньому неправдиві відомості про те, що він являється його сином ОСОБА_6 та від імені останнього повідомив про те, що він потрапив у дорожньо - транспортну пригоду, перебуває у відділенні міліції та йому з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення необхідні грошові кошти.
Увійшовши таким чином у довіру до ОСОБА_5 , використовуючи довірливі відносини, засновані на родинних відносинах між останнім та його сином, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 повідомив потерпілому неправдиві відомості про те, що з метою уникнення його сином ОСОБА_6 відповідальності за вчинене правопорушення потерпілому необхідно внести грошові кошти у сумі 3200,00 грн. на банківську картку КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 та завірив останнього, що після внесення ним вказаної суми його сина відпустять із відділення міліції, створивши таким чином у потерпілого ОСОБА_7 хибне уявлення про правдивість вказаної події.
Будучи таким чином введеним в оману, ОСОБА_5 19.04.2013 року о 12:20 год. за допомогою терміналу, що розташований вул. Кірова, 1 (на даний час Монастирська, 1) у м. Хмільник Вінницької області, перерахував грошові кошти у сумі 3200,00 грн. на банківську картку КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , яка відповідно до інформації банку, отриманої на підставі ухвали слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 11.06.2013 року, відкрита на ім`я ОСОБА_8 , якому у свою чергу ОСОБА_4 не повідомляв про свої злочинні наміри щодо вчинення даного злочину.
У подальшому ОСОБА_9 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_4 , за допомогою вищевказаної банківської картки отримав дані грошові кошти, передав їх останньому, який розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3200,00 (три тисячі двісті) гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, просить суд не застосовувати відносно нього сувору міру покарання та не позбавляти його волі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, також вказав, що претензій до обвинуваченого ні матеріальноно, ні морального характеру немає, просить суд не застосовувати до обвинуваченого сувору міру покарання і не позбавляти його волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, під час судового розгляду, його вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового слідства, які за заявою обвинуваченого, крім показів його самого, матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Суд з`ясувавши, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, роз`яснює положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Враховуючи заяву обвинуваченого, який визнає свою вину та просить обмежитись його допитом, заяву потерпілого та думку прокурора Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , суд вирішив застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд керується вимогами ст. 65 Кримінального кодексу України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З огляду на викладене, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який вчинив злочин сернедньої тяжкості, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, його посередню характеристику з місця проживання, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, те, що потерпілий не наполягає на суворій мірі покарання та збитки завдані злочином потерпілому відшкодовані в повному обсязі.

Також, суд враховує досудову доповідь Вінницького відділу з питань пробації, відповідно до якої, встановлено інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк не можливе та становить високу небезпеку для суспільства.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставини, що відповідно до статті 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.
З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що обвинуваченму слід обрати покарання достатнє та необхідне для його виправлення та попередження нових злочинів у виді штрафу в дохід держави, яке буде сприяти меті виправлення ОСОБА_4 та попередженню нових злочинів.
Речові докази по справі відсутні.
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались та немає підстав для їх застосування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374-376, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді штрафу в дохід держави в розмір 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Вирок набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом 30 днів після проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1