Справа №212/1823/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0003469 від 28.12.2018 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, має середньо - спеціальну освіту, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, інвалідом не являється, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 28.12.2018 року приблизно о 00-50 годині, перебуваючи в онлайн- кафе, за адресою: вулиця Едуарда Фукса, 2 в Покровському районі, міста Кривого Рогу, зустрів раніше незнайомого ОСОБА_6 , з яким почали розмовляти та розпивати спиртні напої. В цей час ОСОБА_3 побачив в руках у ОСОБА_7 належний останньому мобільний телефон марки «ЛеновоА536» чорного кольору, в цей момент у ОСОБА_3 виник намір на заволодіння вказаним телефоном шляхом зловживання довірою та обернення телефону на свою користь.

28.12.2018 року знаходячись біля барної стійки онлайн-кафе розташованого за адресою: вулиця Едуарда Фукса, 2 в Покровському районі, міста Кривого Рогу, ОСОБА_3 реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, переслідуючи корисливу мету, під вигаданим приводом, для здійснення телефонного дзвінку, попросив у ОСОБА_6 передати йому мобільний телефон «Леново А 536» чорного кольору, на що ОСОБА_8 будучи впевненим в істинних намірах ОСОБА_3 , будучи введеним в оману про його справжні наміри, добровільно передав ОСОБА_3 мобільний телефон «ЛеновоА536» чорного кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 735 від 19.02.2019 року складає 2358,00 грн.

Після чого, ОСОБА_3 реалізуючи в подальшому свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, отримавши від потерпілого ОСОБА_9 вищевказаний мобільний телефон, заздалегідь маючи намір його не повертати, діючи на досягнення злочинного результату, разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, а саме обернув на свою користь, продавши мобільний телефон марки «Леново А 536», чорного кольору, невстановленій слідством особі.

Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_3 шляхом зловживання довірою, заволодів мобільним телефоном марки «Леново А 536», чорного кольору, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 збиток на суму 2358,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що при вищезазначених обставинах заволодів належним потерпілому ОСОБА_6 мобільним телефоном шляхом зловживання його довірою. Винним себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю в обсязі пред`явленого обвинувачення. В скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду допустити по справі застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.
З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч.3 ст.349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються з обставинами події злочину, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст.66 КК України, є щире розкаяння в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до злочинів невеликої тяжкості, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував та не перебуває, раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується посередньо, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється.
Суд зважує на думку, що викладена у висновку досудової доповіді наданої Покровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про те, що виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення волі або обмеження волі, він не становить високої небезпеки для суспільства.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити найбільш м`який вид покарання у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.190 КК України, у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680,00 грн.
У відповідності до ст.50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Обраний раніше запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 особисте зобов`язання сплинув, клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження до суду не надійшло.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369,370,371 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі сорок неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.
Речові докази: оптичний диск DVD+R на якому зафіксовано обставини події від 28.12.2018 року, що знаходяться в матеріалах даного кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження № 0003469.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1