Справа № 177/2254/18
Провадження № 1-кп/177/52/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2019 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, кримінальні провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000649 від 09.11.2018 року, №0000172 від 02.05.2019 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Лопатково Горинського району, Свердловської області, РФ, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-27.02.2019 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, з професійно-технічною освітою, не працює, не заміжня, яка на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

- 10.02.2004 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.07.2004 скасовано іспитовий термін та направлено в місця позбавлення волі строком на 2 роки;

- 22.09.2004 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186, ст. 304, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10.02.2004 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнилась 30.04.2008 з Орджонікідзевської виправної колонії по за ст. 81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк 8 місяців 15 днів;

- 13.12.2010 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнена з випробувальним терміном 2 роки;

- 27.01.2011 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до арешту строком на 6 місяців;

- 28.04.2011 Широківським районним судом м Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ч. 4 ст. 70 та п. 1 ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 4 місяці, звільнилася 27.05.2013 з Чернігівської виправної колонії по відбуттю строку покарання;

- 19.11.2013 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, звільнилася 04.10.2017 з Чернігівської виправної колонії по постанові Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.09.2017 ст. 3 ЗУ «Про амністію»;

-27.02.2019 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;

- 10.06.2019 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України;

за участі:
прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженою, в тому числі за корисливі злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, належних висновків для себе не зробила та повторно скоїла умисний корисливий злочин проти власності.

Так, 10.09.2018 року приблизно о 08.00 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вирішила вчинити крадіжку майна з метою подальшого збагачення.

Після чого, 10.09.2018 року приблизно о 08.30 годині ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, перебуваючи на подвір`ї за місцем свого мешкання вищевказаного домоволодіння, підійшла до паркану, що огороджував територію суміжного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить потерпілій ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи повторно ОСОБА_4 , впевнившись у тому, що її дії носять таємний характер, скориставшись відсутністю потерпілого, свідків і очевидців, шляхом вільного доступу, таємно викрала три металеві стовпчики, на яких тримався паркан, загальна вага яких як брухту чорних металів становить 41 кг, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4391 від 24.11.2018 становить 256 гривень 25 копійок.

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 256 гривень 25 копійок.

Крім того, 03.11.2018 року приблизно о 13.00 годині, ОСОБА_4 перебуваючи поблизу території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3 запропонувала останньому вчинити крадіжку майна з метою подальшого збагачення, на що останній погодився.

Так, 03.11.2018 приблизно о 14.00 годині, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, прибули разом до території домоволодіння сусідів, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить потерпілій ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_3 , впевнившись у тому, що їх дії носять таємний характер, скориставшись відсутністю потерпілого, свідків і очевидців, шляхом вільного доступу, таємно викрали металеву секцію паркану, що по периметру огороджувала територію вищевказаного домоволодіння, вага якої як брухту чорних металів становить 48 кілограмів, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4392 від 24.11.2018 становить 324,00 гривні.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, обернувши його на власну користь та розпорядившись ним на свій розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 324,00 гривні.

Крім того, 22.04.2019 року, приблизно о 09-00 год., ОСОБА_3 , перебував на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 , куди його разом із невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, запросив знайомий ОСОБА_10 . В цей же день, у невстановлений час, але не пізніше 21-30 год. невстановлена досудовим слідством особа запропонувала ОСОБА_3 вчинити крадіжку майна з території вказаного домоволодіння з метою подальшого збагачення, на що останній погодився.

Так, повторно, 22.04.2019 року, приблизно о 21-30 год., ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків перебуваючи на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що належить потерпілій ОСОБА_9 , впевнившись у тому, що їх дії носять таємний характер, скориставшись відсутністю потерпілого, свідків та очевидців, а також тим, що ОСОБА_10 після вживання алкоголю ліг спати, шляхом вільного доступу таємно викрав з приміщень розташованих на території вказаного домоволодіння металевий котел опалення саморобний, вагою 286 кг, вартість якого становить 1907,62 грн., піч металеву «Буржуйку», вартість якої становить 1483,33 грн., телевізор марки «Orion», вартість якого становить 1166.50 грн., цифровий приймач т-2 марки «Ergo», вартість якого становить 422.84 грн., які належать ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_3 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду, визначену згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №961 від 21.05.2019 року, на загальну суму 4980,29 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_3 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у скоєнні злочинів визнав повністю, розкаявся, не заперечував фактичні обставини, викладені в обвинувальних актах щодо часу, місця, способу та мети вчинення ним злочинів, та пояснив, що 22.04.2019 року, ввечері, приблизно о 21-30 год., разом із малознайомим чоловіком, відомості про якого йому не відомі, перебуваючи на території домоволодіння, що належить потерпілій ОСОБА_9 викрав з приміщень розташованих на території її домоволодіння - металевий котел опалення, піч металеву «Буржуйку», телевізор марки «Orion», цифровий приймач т-2 марки «Ergo». Крім того, 03.11.2018 року, вдень, він разом із ОСОБА_4 з території домоволодіння, що належить потерпілій ОСОБА_8 , викрали металеву секцію паркану вагою приблизно 48 кг. Все викрадене було ними здано до пункту прийому металобрухту, а кошти, отримані від здачі металу, витрачені на власні потреби. Цивільний позов, пред`явлений до нього визнає повністю, хоча потерпілій ОСОБА_9 частково відшкодована шкода, а саме працівниками поліції їй повернутий котел, інша шкода потерпілій ОСОБА_9 ним не відшкодовувалася. Потерпілій ОСОБА_11 частково працівниками поліції відшкодована шкода.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 провину у скоєнні злочинів визнала повністю, розкаялася у скоєному, не заперечувала фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу та мети вчинення нею злочинів, та пояснила, що 10.09.2018 року, вранці, вона за адресою: АДРЕСА_4 , викрала три металевих стовпчики паркану, які належали потерпілій ОСОБА_7 . Крім того, 03.11.2018 року. вдень, вона запропонувала своєму співмешканцю ОСОБА_3 вчинити крадіжку майна і вони разом прибули на територію домоволодіння сусідів в АДРЕСА_5 та викрали металеву секцію паркану, вагою приблизно 48 кг., що належить ОСОБА_8 . Все викрадене ними було здано до пункту прийому металобрухту, а кошти від здачі металобрухту витрачені на власні потреби.

Потерпіла ОСОБА_9 до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просить судовий розгляд проводити без її участі та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_8 до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просить судовий розгляд проводити без її участі, та претензії матеріального характеру у неї до обвинувачених відсутні.

Потерпіла ОСОБА_7 правом на участь в судовому засіданні не скористалися.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд за клопотанням учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження доказів по даному кримінальному провадженню щодо обставин здійснення обвинуваченими злочинів, оскільки ці обставини ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, та обмежився дослідження характеризуючих особу обвинувачених матеріалів провадження.

При цьому обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо, суду пояснили, що вони розуміють зміст цих обставин та можливість позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, крім того у суду немає сумніву щодо добровільності позиції обвинувачених.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які є належними та допустимими, аналізуючи показання обвинувачених, які мають логічний та послідовний характер, оцінюючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку щодо повного підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України за ознаками викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень, особу обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останніх.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що останній скоїв кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, раніше судимий за вчинення злочину проти власності, не одружений, дітей або інших осіб на утримання не має, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується негативно, оскільки зловживає спиртними напоями, після чого стає агресивним, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щиросердне каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 67 КК України не вбачає.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_4 судом встановлено, що остання скоїла кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, вину визнала повністю, розкаялася в скоєному, раніше неодноразово судима за вчинення злочину проти власності, не заміжня, дітей, або інших осіб на утримання не має, не працевлаштована, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, але з 01.04.2019 року по 07.05.2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні у КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» з діагнозом емоційно лабільний розлад особистості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щиросердне каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 67 КК України, визнає рецидив злочинів.

Приймаючи до уваги обставини справи, оскільки виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства неможливе, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, з урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, яка звільнившись із місць позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію» 04.10.2017 року та перебуваючи на волі вже через незначний проміжок часу вчинила нові умисні, корисливі злочини проти власності, за вчинення яких вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2019 року засуджена до 2 років 1 місяця позбавлення волі і покарання за яким відбуває на даний час. Покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за правилами ст. 70 ч.4 КК України.

Що стосується обвинуваченого ОСОБА_3 , суд при визначенні виду покарання вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у вигді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією інкримінованої статті, оскільки виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливо, так як будучи засудженим за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.02.2019 та на момент вчинення злочину 22.04.2019 року, не відбувши покарання за ним, вчинив новий злочин.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід зазначити, що останній вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч.2 КК України 03.11.2018 року, тобто до постановлення вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.02.2019 року, та 22.04.2019 року знов вчинив злочин, з такою ж правовою кваліфікацію (тотожній злочин за однією і тією ж частиною статті закону України про кримінальну відповідальність) вже після постановлення вказаного вироку, не підлягають застосування правила складання таких покарань ч.4 ст. 70 КК України. Однак, оскільки ОСОБА_3 на момент розгляду даного кримінального провадження повністю відбув покарання за попереднім вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27.02.2019 у виді 3 місяців арешту, положення ст. 71 КК України також застосуванню не підлягають.

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення як обвинуваченого ОСОБА_3 так і обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження скоєння ними нових злочинів.

Підстав для призначення покарання обвинуваченим з урахуванням положень ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 , підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні судової експертизи, а саме в сумі 942,06 грн. при проведенні дактилоскопічної експертизи від 24.05.2019 №28/4.6/652.

При вирішенні питання щодо цивільного позову заявленого потерпілою ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до обвинувального акта, а також як встановлено в судовому засіданні потерпілій ОСОБА_9 діями обвинуваченого ОСОБА_3 спричинено матеріальну шкоду в розмірі 4980,29 грн., про відшкодування якої потерпілою в підготовчому судовому засіданні заявлено цивільний позов. Крім того, потерпілою заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди, спричиненої їй діями обвинуваченого, яку остання оцінює в розмірі 2000 грн.

Але, як убачається з матеріалів кримінального провадження та пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні, потерпілій ОСОБА_9 працівниками поліції частина викраденого майна, а саме котел для опалення, вагою 286 кг., вартість якого відповідно до висновку експертизи становить 1907,62 грн., повернута, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що сума цивільного позову потерпілої в частині стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди повинна бути зменшена саме на суму 1907,62 грн., у зв`язку із чим стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_9 підлягає сума матеріальної шкоди в розмірі 3072.67 коп.

Що стосується заявлених вимог потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 2000 грн., то суд приходить до висновку про те, що з урахуванням глибини душевних страждань потерпілої внаслідок протиправних дій обвинуваченого та ступеня його вини, дотримуючись принципів розумності і справедливості, заявлені потерпілою позовні вимоги в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі і відповідно до вимог ст. 128-129 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_9 завдану останнім матеріальну шкоду в розмірі 3072.67 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та піддати покаранню у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарання, призначеного їй за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2019 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 04.06.2019 року

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3072 ( три тисячі сімдесят дві) грн. 67 коп., та моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні судової дактилоскопічної експертизи в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 коп.

Речові докази: б/в металевий котел опалення саморобний, вагою 286 кг, визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 після набрання вироком законної сили залишити потерпілій ОСОБА_9 ; частини від металевого паркану, визнані речовим доказом у кримінальному провадженні та повернуті під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_8 - після набрання вироком законної сили залишити потерпілій ОСОБА_8 ; три металеві труби, визнані речовим доказом у кримінальному провадженні та повернуті під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили залишити потерпілій ОСОБА_7 ; паперовий конверт з об`єктами дослідження (слідами рук), визнаний речовим доказом, і який зберігається в матеріалах провадження після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах провадження;

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: