КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 06 листопада 2019 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року,

за участі: прокурора адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 та накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :06:007:0091 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208), яка знаходиться у с. Чубинське Бориспільського району Київської області та належить на праві власності ОСОБА_6 , шляхом заборони розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Не погоджуючись з таким висновком, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року, скасувати її та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що при розгляді клопотання про арешт майна ні власник майна ні його представники присутні не були, про наявність ухвали від 04 грудня 2018 року дізналися 09 вересня 2019 року.
Адвокат зазначає, що про наявність оскаржуваної ухвали та зміст клопотання про арешт апелянту стало відомо лише 11 вересня 2019 року, відповідно строк апеляційного оскарження почав свій перебіг саме з цієї дати, або підлягає поновленню з причин не інформування судом про прийняття процесуальні рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що ОСОБА_6 не перебуває в жодному процесуальному статусі крім власника арештованого майна.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, просив їх задовольнити, пояснення прокурора, який не заперечує проти апеляційної скарги, оскільки на даний час підстави для арешту майна відпали, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до положень ч. 1. ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Оскільки з матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто слідчим суддею без участі власника майна, копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_6 не отримував, про її існування дізнався 11 вересня 2019 року, апеляційну скаргу подано 13 вересня 2019 року, тобто строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 18 березня 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001155, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що СВ Подільського УП ГУ НУ у місті Києві виконано ухвалу Подільського районного суду м. Києві від 13 березня 2017 року № 758/3435/17 відповідно до якої внесено відомості за заявою ОСОБА_8 щодо вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме шахрайських дій, що завдало шкоди на суму 349 477 грн.
В рамках кримінального провадження ОСОБА_8 заявлено цивільний позов щодо відшкодування майнової шкоди, з метою застосування заходів забезпечення цивільного позову.
22 листопада 2018 року прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :06:007:0091 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208), яка знаходиться у с. Чубинське Бориспільського району Київської області та належить на праві власності ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року клопотання прокурора задоволено.
Задовольняючи дане клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 0001155 щодо накладення арешту на вказану земельну ділянку, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання та прийшов до висновку, що з метою забезпечення цивільного позову, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявні підстави для накладення арешту.
З таким висновком слідчого судді колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди

Так, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Однак, в судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор зазначив, що на даний час відсутні підстави для накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_9 , оскільки органом досудового розслідування не встановлено протиправність набуття права власності на земельну ділянку Софійчуком д.Г.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора, за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах порушуватиме баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження та задовольнити його апеляційну скаргу.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 та накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :06:007:0091 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208), яка знаходиться у с. Чубинське Бориспільського району Київської області та належить на праві власності ОСОБА_6 , шляхом заборони розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :06:007:0091 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208), яка знаходиться у с. Чубинське Бориспільського району Київської області та належить на праві власності ОСОБА_6 , - відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/5565/2019 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_11
Категорія ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_10