Справа № 645/2401/19
Провадження № 1-кп/645/570/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000759 від 28.03.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, що має середню-спеціальну освіту, не працює, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 28 березня 2019 року, приблизно о 13 годині, знаходився за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 248, де зустрів раніше знайому ОСОБА_5 , після чого вони разом зайшли до кафе «Piccahife», що розташоване за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 248. Знаходячись в приміщенні кафе ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , відпочивали, пили чай, після того, як ОСОБА_5 почала розраховуватися за чай, ОСОБА_3 побачив у рюкзаку, який був у потерпілої грошові кошти. Через декілька хвилин ОСОБА_5 пішла до туалету, залишив свій рюкзак, в якому знаходилися грошові кошти на дивані у кафе. ОСОБА_3 , знаючи, що у рюкзаку потерпілої є грошові кошти, вирішив ними заволодіти. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи намір на незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв рюкзак потерпілої, який знаходився на дивані поруч, відкрив його, переконавшись в тому, що в кишені рюкзаку є грошові кошти у розмірі 1000 грн., а саме: п`ять купюр номіналом по 200 грн., поклав рюкзак разом з грошима під куртку, яка була одягнута на нього, вийшов з кафе, зникнув з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на 1000 грн..

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що 28 березня 2019 року, приблизно о 13 годині, знаходився за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 248, де зустрів раніше знайому ОСОБА_5 , вони разом зайшли до кафе «Piccahife», що розташоване за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 248, пили чай, після того, як ОСОБА_5 почала розраховуватися за чай, ОСОБА_3 побачив у сумці потерпілої грошові кошти, якими вирішив заволодіти. Через декілька хвилин ОСОБА_5 пішла до туалету, залишив свій рюкзак, на дивані у кафе. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв рюкзак потерпілої, який знаходився на дивані поруч, відкрив його, переконавшись в тому, шо в кишені рюкзаку є грошові кошти у розмірі 1000 грн., поклав рюкзак разом з грошима під куртку, яка була одягнута на нього, вийшов з кафе, зникнув з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, у тому числі потерпіла ОСОБА_5 , не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутності сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_3 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає доведеною.
Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України раніше не судим, згідно довідки КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою не звертався, згідно довідки КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом синдром залежності від опіоїдів, не одружений, не працює.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення нових злочинів.

Згідно досудової доповіді філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі, для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на ОСОБА_3 обов`язків, відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд керується вимогами ст. 65 КК України, а саме: враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, негативне ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. При цьому, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим, звільняє від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України на два роки, і покладає обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

За змістом п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку, зокрема, зазначаються рішення суду щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Під час досудового розслідування та під час судового розгляду відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.

Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373,374, 394,395 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на два роки та покласти на нього наступні обов`язки, передбачені ч. 1 п.п. 1, 2, ч. 3 п. 2 ст. 76 КК України:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази рюкзак сріблястого кольору, п`ять купюр номіналом у 200 грн., передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , після набранням вироком законної сили, вважати повернутими потерпілій.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1