Провадження № 1-кп/127/1542/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.10.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілих ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 20 у м. Вінниці кримінальне провадження № 0003822, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Жмеринки Вінницької області, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, заміжньої, яка має на утримані малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 08.08.2017 близько 22:10 год., керуючи технічно-справним автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Пирогова у м. Вінниці, зі сторони Сабарівського шосе в напрямку вулиці Зодчих, в районі зупинки громадського транспорту «Електромережа» не вжила своєчасних заходів до зупинки керованого нею автомобіля в момент об`єктивної появи в полі її зору пішохода ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину вулиці Пирогова по розмітці нерегульованого пішохідного переходу, справа-наліво по ходу руху автомобіля, внаслідок чого з необережності допустила наїзд на вказану особу.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 була доставлена до реанімаційного відділення МКЛ ШМД міста Вінниці, де під час надання медичної допомоги померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 694 від 14.09.2017 при дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлена закрита черепно-мозкова травма: рана синці та садна голови, крововилив в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, епідуральна гематома (30 мл) в лівій тім`яно-скроневій ділянці, субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку в лівій скроневій ділянці, перелом кісток склепіння і основи черепу; синці лівого плеча; перелом лівого ключично-акроміального з`єднання, правого плеча; садно тильної поверхні обох кистей, попереку. Смерть ОСОБА_9 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилась набряком та дислокацією головного мозку. Закрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_9 мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечно для життя в момент заподіяння і стоїть в причинному зв`язку зі смертю.
Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 664а від 11.09.2017:
- «В ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Daewoo-Lanos» ОСОБА_4 мала технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля «Daewoo-Lanos» до смуги руху пішохода, тобто шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху»;
- «В ситуації, яка склалася в діях водія автомобіля «Daewoo-Lanos» ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».
За вищевикладених обставин водій ОСОБА_4 порушила вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, а саме: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Порушення вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, щиро розкаялася та надала покази, які повністю відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема пояснила суду, що вона 08.08.2017 близько 22:10 год. рухалась на автомобілі «Daewoo Lanos» по вулиці Пирогова у м. Вінниці, зі сторони Сабарівського шосе, в напрямку вулиці Зодчих. В районі зупинки громадського транспорту «Електромережа», з необережності допустила наїзд на особу - ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину вулиці Пирогова по розмітці нерегульованого пішохідного переходу.
Цивільний позов обвинувачена визнала частково: матеріальну шкоду визнала в обсязі, доведеному квитанціями та чеками, а моральну шкоду не визнала, так як вона не підтверджена доказами.
Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 просила суд застосувати до неї положення Закону України «Про амністію у 2016 році», мотивуючи тим, що вона на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була вагітною. Дані обставини підтверджуються копією обмінної карти ВМКПБ №1, виданої 03.07.2017 року. На даний час має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обвинувачена зазначила, що протягом останніх десяти років амністія до неї не застосовувалася, що підтверджується довідкою про відсутність судимостей.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд застосувати до його підзахисної положення Закону України «Про амністію у 2016 році».
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що вона є матір`ю загиблої ОСОБА_9 . Потерпіла зазначила, що вона не була безпосереднім свідком подій, які мали місце 08.08.2017. ОСОБА_6 сказала, що вона дуже важко переживала втрату доньки, адже вона завжди телефонувала їй, цікавилась її здоров`ям, купувала ліки. Потерпіла повідомила суду, що вона раніше працювала вчителькою, але після смерті доньки була змушена звільнитись з роботи, оскільки не могла працювати з дітьми. Адже як бачила схожих дітей на доньку починала плакати, часто ввижалась донька, тому не могла проводити уроки. Потерпіла повідомила суду, що коли лікували доньку, то не рахували гроші витрачені на ліки, потім були витрати на поховання, потім на встановлення пам`ятника.
Потерпіла ОСОБА_6 просила покарати обвинувачену суворо та позбавити її права керувати транспортними засобами, зазначаючи, що їй не можна сідати за кермо.
Заявлені вимоги цивільного позову про стягнення з обвинуваченої на її користь 36 455 грн. матеріальної шкоди та 500 000 грн. моральної шкоди підтримує у повному обсязі з підстав, викладених в самому цивільному позові.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що загибла була його дружиною з 2014 року. До одруження приблизно 1,5 року проживали разом. ОСОБА_7 вказав, що не був свідком дорожньо-транспортної пригоди. Потерпілий зазначив, що його колишня дружина завжди його підтримувала, допомагала морально у всьому, саме завдяки їй він закінчив навчання. Потерпілий зазначив, що йому було дуже важко перших два місяці після смерті дружини. Адже вони жили стабільним життям, мали плани на майбутнє, планували мати дітей. Потерпілий зазначив, що в нього вроджена вада серця, та враховуючи те, що він дуже переживав, в нього наразі значно погіршився стан здоров`я.
Заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченої на його користь моральної шкоди у розмірі 500 000 грн. підтримав у повному обсязі.
Суд всебічно та ретельно дослідивши обставини справи вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого їй злочину повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, що підтверджується показаннями самої обвинуваченої, потерпілих, та іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- даними витягу з кримінального провадження № 0003822 про внесення до ЄРДР 08.08.2017 року відомостей про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України;
- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події по вул. Пирогова в м. Вінниці від 08.08.2017 року зі схемою до протоколу огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди від 08.08.2017 року та фотоілюстрацією до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 08.08.2017 року;
- даними відеозапису події ДТП, який міститься на лазерному диску, який визнано речовим доказом;
- даними висновку судово-медичної експертизи № 694 від 14.09.2017, яким встановлено, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлена закрита черепно-мозкова травма: рана синці та садна голови, крововилив в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, епідуральна гематома (30 мл) в лівій тім`яно-скроневій ділянці, субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку в лівій скроневій ділянці, перелом кісток склепіння і основи черепу; синці лівого плеча; перелом лівого ключично-акроміального з`єднання, правого плеча; садно тильної поверхні обох кистей, попереку. Ушкодження у ОСОБА_9 спричинені від дії твердих тупих предметів, можливо, 08.08.2017 в момент шляхово-транспортної пригоди. Смерть ОСОБА_9 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилась набряком та дислокацією головного мозку. Закрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_9 мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечно для життя в момент заподіяння і стоїть в причинному зв`язку зі смертю;
- даними проведення слідчого експерименту від 05.09.2017 року та планом-схемою до нього за участю ОСОБА_4 ;
- даними висновку судово-автотехнічної експертизи № 664а від 11.09.2017 року, згідно якого встановлено, що в ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Daewoo-Lanos» ОСОБА_4 мала технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля «Daewoo-Lanos» до смуги руху пішохода, тобто шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху. В ситуації, яка склалася в діях водія автомобіля «Daewoo-Lanos» ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди;
- даними висновку судово-автотехнічної експертизи № 750а від 26.09.2017 року, згідно якого на момент експертного огляду робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «Deavvoo Ianos», д.н.з. НОМЕР_2 знаходилися в працездатному стані при якому були відсутні які-небудь несправності що впливають на її вихідні параметри.
Суд вважає, що вказані докази, які підтверджують винуватість обвинуваченої у вчиненні злочину є належними та допустимими, отриманими у рамках закону.
Крім того в судовому засіданні було досліджено висновок експерта за результатами проведення психологічної експертизи №7241/18-21 від 02.05.2019, який судом визнано допустимим доказом. Так, згідно даного висновку потерпілій ОСОБА_6 завдані страждання (моральна шкода) внаслідок загибелі доньки ОСОБА_9 від дій обвинуваченої ОСОБА_4 , які кваліфіковано органами досудового слідства за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки ОСОБА_6 має зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості. Можливий розмір за завдані ОСОБА_6 страждання (моральну шкоду) становить від 108 до 324 МЗП, розмір яких приймається рівним розміру мінімальної заробітної плати в Україні, прийнятої на момент винесення рішення судом. Потерпілому ОСОБА_7 завдані страждання (моральна шкода) внаслідок загибелі дружини ОСОБА_9 від дій обвинуваченої ОСОБА_4 , які кваліфіковано органами досудового слідства за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки ОСОБА_7 має зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості. Можливий розмір за завдані ОСОБА_7 страждання (моральну шкоду) становить від 108 до 324 МЗП, розмір яких приймається рівним розміру мінімальної заробітної плати в Україні, прийнятої на момент винесення рішення судом.
Розглянувши кримінальне провадження і заслухавши думку всіх учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши всі надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину доведено повністю, а її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Європейський суд з прав людини у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», є важливим для постановлення справедливого рішення.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , яка є особою раніше не судимою.
Крім того, судом враховано характеристику ОСОБА_4 за місцем проживання, видану 25.09.2017 ТОВО «ЖЕО» №1078. Згідно якої за час проживання скарг від сусідів та мешканців будинку не надходило.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» №2248 від 11.09.2017 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на диспансерному наркологічному обліку у даному закладі не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» №20/7874 від 24.01.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 , за даними архіву та картотеки диспансерного відділення станом на 11.09.2017 року не значиться.
Згідно довідки Вінницького міського клінічного пологового будинку №1 від 25.09.2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку в жіночій консультації ВМКПБ №1. Діагноз: вагітність 25-26 тижнів.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд вважає вчинення злочину жінкою в стані вагітності, щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, наявності обставин, які пом`якшують та відсутності обставин, що обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів не можливе без її ізоляції від суспільства, а покаранням необхідним та достатнім для її виправлення буде позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Разом з тим, обвинуваченою було заявлене клопотання, згідно якого вона просила звільнити її від відбування покарання на підставі п. «б» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вона на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була вагітною, а тому підпадає під дію вищевказаного Закону та просила звільнити її від призначеного покарання. Крім того зазначила, що даний час вона уже має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Прокурор не заперечив проти застосування до ОСОБА_4 ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_4 просить застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році», а обставин, які не дають можливість застосувати до останньої положення даного Закону України судом не встановлено, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного за цим вироком основного та додаткового покарань у зв`язку із застосуванням акту амністії. Відтак, суд вважає, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування основного та додаткового покарання на підставі п. «б» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вона вчинила злочин з необережності, перебуваючи у стані вагітності, протягом останніх десяти років амністія до неї не застосовувалася. Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05.01.2018 року, обвинувачена, на даний час, має неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирішуючи цивільний позов позивачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , про стягнення 36455 грн. матеріальної шкоди на користь ОСОБА_6 та стягнення на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 моральної шкоди на загальну суму 1 000 000 грн., по 500 000 грн. кожному, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 128 КПК України та ст. 1177 ЦК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода пов`язана з лікуванням потерпілого та моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
На підтвердження понесених витрат на лікування, потерпілою ОСОБА_6 було додано до цивільного позову копії фіскальних чеків, накладних та квитанцій. Досліджуючи надані потерпілою чеки, суд враховує, що ОСОБА_9 перебувала на лікування у зв`язку із отриманими важкими травмами, а тому вважає вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, які підтверджені чеками та квитанціями, та за виключенням вимоги про стягнення сум сплачених потерпілою благодійної допомоги в сумі 10 грн. та 100 грн., оскільки такі виплати були добровільними.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає серед іншого й у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Згідно позиції викладеної у постанові пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Свої позовні вимоги про стягнення моральної шкоди потерпіла ОСОБА_6 обґрунтовує порушення усталеного ритму життя, пов`язаного з втратою доньки, порушення сну, постійний тривожний стан, в якому на даний час перебуває, порушення душевної рівноваги, жаги до життя. Просить взяти до уваги, що змінилось не лише її життя, а й життя родини. Значно погіршився стан здоров`я, який вже ніколи не відновиться до такого стану, який був до ДТП, у якій загинула донька. Розмір відшкодування моральної шкоди ґрунтується на моральних стражданнях й фізичному болі, які позивачка зазнала через порушення нормальних життєвих зв`язків. Крім того, судом прийнято до уваги довідку Опорного навчального закладу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с. Клембівка Ямпільського району Вінницької області» №32 від 15.02.2019, згідно якої ОСОБА_6 працювала в даному навчальному закладі на посаді вчителя історії та звільнилася 21.08.2018 за угодою сторін у зв`язку з неможливістю працювати з дітьми після трагічної загибелі доньки.
Отже, позовні вимоги в частині стягнення завданої матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_6 , суд виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості, вважає частково доведеною квитанціями та чеками матеріальну шкоду на суму 30 997,65 грн.
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення психологічної експертизи №7241/18-21 від 02.05.2019 року можливий розмір за завдані ОСОБА_6 страждання (моральну шкоду) становить від 108 до 324 МЗП, розмір яких приймається рівним розміру мінімальної заробітної плати в Україні, прийнятої на момент винесення рішення судом. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» №2629-VIII від 23.11.2018 мінімальна заробітна плата станом на 22.10.2019 року складає 4173 гривні. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що на користь потерпілої ОСОБА_6 підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 108 МЗП , що на час постановлення вироку складає 450 684 гривні.
Крім того в цивільному позові заявлені позовні вимоги ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченої на його користь моральної шкоди в розмірі 500 000 гривень. Суд приймає до уваги моральні страждання, які були перенесені ОСОБА_7 в результаті трагічної загибелі його дружини - ОСОБА_9 , з якою він планував майбутнє життя, дітей, а також порушення нормальних життєвих зв`язків. Судом враховано висновок експерта за результатами проведення психологічної експертизи №7241/18-21 від 02.05.2019 року, що можливий розмір за завдані ОСОБА_7 страждання (моральну шкоду) становить від 108 до 324 МЗП, розмір яких приймається рівним розміру мінімальної заробітної плати в Україні, прийнятої на момент винесення рішення судом. Разом з тим судом прийнято до уваги відомості, які повідомив потерпілий в судовому засідання 21.10.2019, що на даний час він створив нову сім`ю: він одружився в грудні 2018 року, має малолітню дитину.
Тому суд, виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості, приходить до переконання про часткового задоволення позовних вимог та стягнення на користь потерпілого ОСОБА_7 моральної шкоди в розмірі 200 000 гривень.
Згідно ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в розмірі 1581 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят одна) гривня 92 копійки.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.
Суд вирішує питання про долю речових доказів відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65-67, 286 КК України, ст. ст. 100, 124, 174, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі п. «б» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного та додаткового покарань.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в розмірі 1581 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят одна) гривня 92 копійки.
Цивільний позов ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 30 997,65 гривень у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди та 450 684 гривень у відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 200 000 гривень у відшкодування моральної шкоди.
В решті вимог позову відмовити.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2017 на автомобіль «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_11 - скасувати.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:
-автомобіль «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом згідно постанови слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницької області від 08.08.2017, залишений на майданчику тимчасово затриманих автомобілів ДП «Вінниця-Інформ-Ресурси» - повернути власнику ОСОБА_12 ;
-речовий доказ «Лазерний диск на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження, на якій зафіксована подія ДТП від 08.08.2017» - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: