У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 р. Слідчий суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч. 4 ст. 152 КК України (кримінальне провадження № 0000644):

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, судимого 12.12.2018 Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст..75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки-

Встановив:

До суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В клопотанні зазначено, що 27.08.2019 близько 17 години ОСОБА_4 , перебуваючи у с. Світлогірське Кобеляцького району Полтавської області, помітив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилася у дворі домогосподарства, де проживає: АДРЕСА_2 . Після цього ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 пройти з ним та повів останню до берега Кам`янського водосховища поблизу села. На цьому місці ОСОБА_4 маючи прямий умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, з метою подолання опору, закриваючи своїми руками рот ОСОБА_7 та утримуючи її на землі, порушуючи її статеву свободу, всупереч її волі, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з анальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , з використанням геніталій, після чого з місця злочину зник.

Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 152 КК України.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання на строк від 8 до 15 років позбавлення волі, підозрюється у вчиненні злочину в період іспитового строку, тому відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_2 , в судовому засіданні підтримали клопотання та прохав обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 , в судовому засіданні відмовився давати пояснення.

Захисник ОСОБА_3 при розгляді даного клопотання поклався на розсуд суду.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, розглянувши подане клопотання, вважає, що клопотання слід задовольнити.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження № 0000644, 27.08.2019 до Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області звернулася ОСОБА_9 із заявою про те, що ОСОБА_4 вчинив дії сексуального характеру з її донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3).

Згідно протоколу обшуку житлового господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено одяг підозрюваного ОСОБА_4 (а.с.19-21).

З протоколу допиту малолітньої ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_4 вчинив відносно неї дії сексуального характеру ( а.с.12-14).

З протоколу допиту ОСОБА_10 вбачається, що ним була надана медична допомога дитині і при її огляді ним були виявлені тілесні ушкодження (а.с.17).

З протоколу допиту свідка ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_8 розповіла йому як ОСОБА_4 вчиняв дії сексуального характеру (а.с.35-36).

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , якому 28.08.2019 року вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.152 КК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтованою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 є умисним та особливо тяжким.

Санкція ч. 4 ст.152 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Характер та фактичні обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

Слідчий суддя вважає за неможливе обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину відносно малолітньої дитини та в період іспитового строку. Вважаю, що підозрюваний ОСОБА_4 може пливати як на потерпілу, так і на її законного представника, свідків з метою уникнення покарання.

За викладених обставин у сукупності, вважаю, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 є недостатнім.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненому із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись положеннями ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст.177 та 178 КПК України, які викладені у мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205, 331, 372 КПК України, слідчий суддя,-

Постановив:

Клопотання про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно підозрюваного за ч.4 ст. 152 КК України ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 25 жовтня 2019 року, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя