Номер провадження1-кп/447/171/19
Справа №443/383/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2019 року Миколаївський районний суд Львівської області
в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві Львівської області кримінальне провадження №0000879 від 23.12.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Баківці, Жидачівського району Львівської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, працюючого в ПП «Герона», одруженого, який на утриманні має малолітню доньку: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.296 КК України,- в с т а н о в и в :

22 грудня 2018 року о 19 годині 05 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись неподалік автобусної зупинки у селі Баківці Жидачівського району Львівської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок почав чіплятися до ОСОБА_7 , яка очікувала автобус, схопив останню обома руками ззаду за шию та повалив на землю, внаслідок чого пошкодив її штани, при цьому попереджаючи, що у нього є ніж. На прохання ОСОБА_7 відпустити її та припинити хуліганські дії не реагував. Далі ОСОБА_4 , проявляючи особливу зухвалість, безпричинно схопив руками ОСОБА_7 за верхній одяг, внаслідок чого порвав його, а також за волосся та почав тягнути у сторону Баківської філії Опорного закладу загальної середньої освіти І - III ступенів "Новострілищанський ліцей імені Миколи Лебедя". Далі ОСОБА_7 продовжувала просити ОСОБА_4 , щоб той її відпустив, однак на такі прохання останній не реагував. Після цього потерпіла вийняла з кишені мобільний телефон з метою здійснення дзвінка для виклику допомоги, однак її дії були помічені ОСОБА_4 , який сильно розізлився та почав висловлюватися нецензурною лайкою, після чого вихопив у неї вказаний телефон та викинув у сторону. Тоді ОСОБА_7 запропонувала ОСОБА_4 добровільно піти з ним на що останній погодився. Під час розмови потерпіла руками відштовхнула ОСОБА_4 та втекла до будинку в якому проживає її брат ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив хуліганство, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 296 КК України.

В пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 296 КК України обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, розкаявся у скоєному.

Суд, вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства злочинах та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, за місцем роботи позитивно, має на утриманні малолітню дитину, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, відсутність претензій матеріального та морального характеру зі сторони потерпілої, щиро розкаявся у вчиненому, як обставину, яка пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, тому вважає, що покарання ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції статті 296 ч.1 КК України за якою він обвинувачується у виді штрафу

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 ( вісім тисяч п`ятсот ) гривень.

Речові доказ по справі: колготи жіночі чорного кольору, штани синього кольору із наявними протертостями на правому та лівому коліні із вшитим резиновим поясом, куртку жіночу з наявним маркуванням «Symod Der» розміром ХХL темно-сірого кольору без коміру, светер коричневого кольору, в`язаний із відсутнім вирваним ґудзиком, мобільний телефон Хіаоmі ІМЕI 1: НОМЕР_1 , IМЕI 2: НОМЕР_2 , золотистого кольору із наявною тріщиною екрану, полімерний чохол чорного кольору, сім-карту мобільного оператора «Київстра» ( НОМЕР_3 ), сім-картку мобільного оператора «Vоdаfоnе» ( НОМЕР_4 ) залишити у власності ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1