Справа №630/231/19 Провадження №1-кп/630/23/19
В И Р О К

Іменем України

12 червня 2019 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000101 у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , раніше в силу ст. 89 КК України судимого вироком Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2008 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки; вироком Люботинського міського суду Харківської області від 01 листопада 2010 року за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років і 6 місяців позбавлення волі, звільненого 21 січня 2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 18 днів на підставі постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 січня 2013 року; вироком Люботинського міського суду Харківської області від 29 серпня 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, звільненого 29 листопада 2017 року по відбуттю покарання; вироком Харківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік (відомості про звільнення від призначеного покарання з випробування після закінчення іспитового строку відсутні), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 на початку січня 2019 року (більш точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим), маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, прибув до території домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яким користується її родич ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після чого, керуючись корисливим мотивом, з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникнення у житло, діючи повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 незаконно проник через хвіртку на територію вказаного домоволодіння, де, знаходячись на подвір`ї, за допомогою викрутки відчинив вхідні двері до будинку, звідки незаконно взяв, таким чином викравши, телевізор ТМ «LG СТ-21Q45VE» серійний номер 504UF00031, сірого кольору, вартістю 1500,00 грн., який належав потерпілому ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненому злочині та обставини обвинувачення визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив наступне. Він йшов по АДРЕСА_1 до свого знайомого, який проживає на цій вулиці. Проходячи по вулиці, він побачив в одному з дворів незачинену хвіртку, тому вирішив зайти на подвір`я. Оглянувши подвір`я, він зрозумів, що будинок використовується як дача та в ньому тривалий час ніхто не проживав. На порозі будинку він знайшов викрутку, за допомогою якої відчинив двері, вставивши її у проріз замку. Зайшовши всередину, він побачив у першій кімнаті зліва невеликий телевізор, який вирішив забрати собі. Він взяв його, вийшов з будинку та відніс до себе додому. Деякий час він тримав телевізор у себе, а згодом продав за 500 чи 600 грн.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини обвинувачення, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю, і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом з`ясовано, що він має неповну середню освіту, не одружений, дітей або інших непрацездатних осіб на утриманні у нього немає, на обліку у лікарів-психіатра і нарколога не перебуває, раніше був неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання для ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання для ОСОБА_4 , суд не встановив.

Суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до категорії тяжких злочинів, обставину, яка пом`якшує покарання, з дотриманням вимог ст. 65 КК України призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальних розмірах, передбачених санкцією статті, за якою кваліфіковані його дії, що буде співмірним до вчиненого та необхідним для виправлення обвинуваченого.

При цьому, з огляду на відомості про особу обвинуваченого, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, оскільки нові корисливі злочині він вчиняє невдовзі після відбуття покарання, призначеного судом за попередній злочин, що вказує на соціальну небезпеку обвинуваченого.

В ході досудового розслідування у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов потерпілим не заявлено. Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (три) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання для ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

Речовий доказ - телевізор ТМ «LG СТ-21Q45VE» серійний номер 504UF00031, який перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , вважати повернутим потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 7817 від 16 квітня 2019 року в сумі 628,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Люботинський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СуддяОСОБА_1