Справа № 278/2699/19
В И Р О К
Іменем України

25 жовтня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого Іноземної компанії з обмеженою відповідальністю "Sinohydro Corporation Limited" ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, непрацюючого, одруженого, зі слів має на утриманні дружину інваліда, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

28 вересня 2019 року між представником потерпілого Іноземною компанією з обмеженою відповідальністю "Sinohydro Corporation Limited" ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000754.
З угоди вбачається, що 31.08.2019 близько 13 години ОСОБА_4 , перебуваючи на території будівельної бази "Sinohydro", що розташована на 138 км автодороги "Київ Чоп", землі Оліївської сільської ради Житомирського району та області, побачив вантажний автомобіль марки "Sinotruck HOBO", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", і у нього виник умисел на викрадення чужого майна, а саме дизельного палива з бензобаку вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій умисел, в цей же час та місці ОСОБА_4 , переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б перешкодити вчиненню злочину, підібравши ключ до паливного бака вказаного автомобіля, таємно злив з баку у заздалегідь підготовлену каністру 20 літрів дизельного палива марки "ДП-Л Євро-5-ВО", загальною вартістю 451 грн. 06 коп., яким у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Сторони угоди кваліфікували діяння ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та узгодили покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Вирішуючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження судом вищезазначеної угоди про примирення, суд дійшов наступного.
Інкриміноване ОСОБА_4 діяння правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно за відсутності кваліфікуючих ознак.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості, яким заподіяна шкода лише інтересам потерпілого; угоду укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні названого злочину. Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 3 ст. 469 КПК України.
Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 471 КПК України, угода містить передбачені ст. 473 КПК України наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання умов угоди.
Укладення угоди між підозрюваним та представником потерпілого є добровільним, на чому наголосили сторони угоди в судовому засіданні та заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, який не судимий, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.
Представник потерпілого, обвинувачений, захисник та прокурор висловили одностайну думку про затвердження угоди про примирення. Представник потерпілого підтвердила, що завдана шкода відшкодована, претензій до ОСОБА_4 не має.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Арешт, накладений на речові докази по справі, на підставі ст. 174 КПК підлягає скасуванню, а речові докази підлягають поверненню власнику, окрім тих, що підлягають знищенню.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 471, 474-475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000754 угоду про примирення від 28 вересня 2019 року між представником потерпілого Іноземної компанії з обмеженою відповідальністю "Sinohydro Corporation Limited" ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.
Арешт, накладений на пластикову каністру об`ємом 20 л заповнену 20 л дизельного палива скасувати. Дизельне паливо об`ємом 20 л повернути власнику, а пластикову каністру знищити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 1570 (одну тисячу п`ятсот сімдесят) гривень судових витрат на залучення експертів при проведенні експертиз.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений:
обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
потерпілим, його представником виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Представник потерпілого має право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1