Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
537/3139/18: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Кримінальні правопорушення проти власності; Крадіжка.
Надіслано судом: 10.07.2019. Зареєстровано: 11.07.2019. Забезпечено надання загального доступу: 12.07.2019.
Дата набрання законної сили: 04.07.2019
Номер судового провадження: 11-кп/814/824/19
ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3139/18 Номер провадження 11-кп/814/824/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України З.С.Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001111, № 0001264, № 0001483, за апеляційною скаргою прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженогосудового рішенняі встановленісудом першоїінстанції обставини.

Вироком суду,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Кременчук,Полтавської області,українця,громадянина України,з неповноюсередньою освітою,учня РегіональногоЦентру професійно-технічноїосвіти №1,раніше несудимого,мешкаючого заадресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнено від покарання, без визначення його виду і розміру, із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_10 строком на один рік.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня загальноосвітнього закладу «Київський спортивний ліцей - інтернат», раніше не судимого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,визнано винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнено від покарання, без визначення його виду і розміру, із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_12 строком на один рік.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Миколаївка, П`ятихацького району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого 8 травня 2018 року Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Автозаводського районного суду м. Кремечука Полтавської області від 08.05.2018 року і за сукупністю вироків остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою професійною освітою, працюючого, раніше не судимого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , визнано винуватим та засуджено:

-за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

-за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, 18.05.2018 близько 15:00 год, ОСОБА_14 , знаходячись на території домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 , таємно викрав з території домоволодіння газовий балон червоного кольору тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди в розмірі 375 грн.

20.05.2018 у вечірній час доби ОСОБА_13 знаходячись на території домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_5 , перехилившись через паркан сусіднього домоволодіння розташованого по АДРЕСА_5 , таємно викрав металеві вироби, а саме відливи у формі півкола в кількості 8 шт, тим самим заподіявши потерпілій ОСОБА_16 матеріальної шкоди в розмірі 616 грн. 60 коп.

05.06.2018 близько 18.00 год. ОСОБА_13 за попередньою змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , знаходячись на території домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_6 , таємно викрали металеву ванну білого кольору довжиною 150 см, шириною 70 см та висотою 40 см, та металеві листи у кількості 3 шт., тим самим заподіявши потерпілій ОСОБА_17 матеріальної шкоди в розмірі 720 грн. 43 коп.

26.06.2018 близько 20.00 год. ОСОБА_13 за попередньою змовою із ОСОБА_14 , з території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_5 таємно викрали секцію металевого паркану, що складається із пластини у кількості 4 шт. розмірами 3000х30х5 мм, квадратного прута 12х12 мм, довжиною 8000 мм - 6 шт., довжиною 750 мм - 5 шт., та квадратного прута у формі «S» у кількості 12 шт. довжиною 1500 вартістю 595, 89 гривень (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2882 від 26.07.2018), чим завдали матеріального збитку потерпілому ОСОБА_18 на вказану суму.

30.06.2018 близько 22.00 год. ОСОБА_13 за попередньою змовою із ОСОБА_19 , з території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 таємно викрали чавунну ванну, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди в розмірі 737 грн. 50 коп.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в апеляційній скарзі ставить питання про зміну вироку суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить змінити вирок: 1) в частині застосування до неповнолітнього засудженого ОСОБА_9 положень ст. 105 КК України, звільнивши його від покарання на підставі ст. 105 КК України, без визначення його виду та розміру, із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері до досягнення ним повноліття; 2) в частині кваліфікації дій засудженого ОСОБА_13 за вчинення 20.05.2018 таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_16 , перекваліфікувавши його дії з ч. 2 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України, виключивши кваліфікуючу ознаку повторності та призначити покарання за вказаним епізодом у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

На обґрунтування вимог посилається на те, що застосовуючи до ОСОБА_9 заходи виховного характеру строком на 1 рік, суд не врахував , що останній досягне повноліття 09.08.2019, а отже ОСОБА_9 слід застосовувати примусові заходи виховного характеру до досягнення ним повноліття.

Крім того, посилається на помилковість висновків суду щодо наявності повторності в діях ОСОБА_13 за епізодом від 20.05.2018, через наявність у останнього попередньої судимості за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.09.2019 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України.

Звертає увагу, що відповідно до п. 1 приміток до ст. 185 КК України, вчинення особою раніше кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України не утворює повторність із ст. 185 КК України, а отже дії обвинуваченого ОСОБА_13 кваліфіковані помилково за ч. 2 ст. 185 КК України та повторність в його діях відсутня.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу прокурора в повному обсязі та просила її задовольнити. Додатково уточнила вимоги прокурора та просила призначити ОСОБА_13 таке покарання: по епізоду від 20.05.2018 за ч. 1 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України два роки позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_13 покарання два роки позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.05.2018 і за сукупністю вироків призначити покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Захисник в інтересах ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора в частині, що стосується його підзахисного.

Інші учасники судового провадження, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, про що матеріали кримінального провадження містять документальне підтвердження, - до суду апеляційної інстанції не з`явилися та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Оскільки апеляційна скарга не містить вимоги про погіршення становища обвинувачених, а інтереси неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 представлені у судовому засіданні уповноваженим захисником, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора за відсутності решти учасників судового провадження.

Мотиви суду.

Згідно з ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , у повній мірі не дотримався вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього, в тому числі, примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд батьків.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» визначено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 ч. 2 ст. 105 КК України, встановлюється судом, який їх призначає. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Цей нагляд має здійснюватися як правило не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективний, але не довше, ніж до досягнення особою повноліття.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, яке класифікується як злочин середньої тяжкості.

Суд першої інстанції врахувавши особу неповнолітнього ОСОБА_9 , його самокритичне ставлення до вчинених протиправних дій, умови життя та виховання, наявність позитивного впливу батьків та формування законослухняної поведінки обвинуваченого, щире каяття останнього та активне сприяння розкриттю злочину, його позитивну характеристику та повне відшкодування завданої шкоди, - дійшов правильного висновку, що на час ухвалення обвинувального вироку, відсутня потреба у застосуванні покарання щодо ОСОБА_9 та можливість звільнення його від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Із матеріалів провадження (вимоги про судимість, характеристики з місця навчання, обвинувального акту, вироку суду) вбачається, що ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_5 йому виповниться 18 років, а отже він досягне повноліття. Цей день, суд першої інстанції, з огляду на приписи Постанови Пленуму, мав би рахувати як граничний день застосування примусових заходів виховного характеру та зазначити про це у своєму рішенні. Натомість така суттєва обставина залишилася поза увагою суду, у зв`язку з чим була допущена помилка в обрахуванні строку застосування примусових заходів виховного характеру, яка підлягає виправленню судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1 примітки до ст. 185 КК України у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.05.2018 ОСОБА_13 визнаний винуватим та засуджений за ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на три роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків.

Дії обвинуваченого по епізоду від 20.05.2018 були кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України за ознакою повторності з огляду на наявність вироку щодо останнього від 08.05.2018.

Проте суд першої інстанції допустив помилку, оскільки не взяв до уваги, що вчинення обвинуваченим раніше кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України не утворює повторність із ст. 185 КК України, а отже дії ОСОБА_13 по вказаному епізоду слід перекваліфікувати з ч. 2 на ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), призначивши покарання в межах санкції вказаної частини.

З огляду на викладене, покарання ОСОБА_13 має бути призначене із застосуванням положень ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, 72 КК України.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_13 по епізоду від 20.05.2018 за вчинення менш тяжкого злочину, відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України покарання призначене судом першої інстанції за сукупністю вироків підлягає пом`якшенню.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 квітня 2019 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 змінити в частині застосування до неповнолітнього ОСОБА_9 ч. 1 ст. 105 КК України та кваліфікації дій ОСОБА_13 по епізоду від 20.05.2018 та призначенні покарання.

Звільнити ОСОБА_9 від покарання без визначення його виду і розміру із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_10 до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Перекваліфікувати дії ОСОБА_13 по епізоду від 20.05.2018 з ч. 2 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до покарання призначеного за даним вирок частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.05.2018 і за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...