"19" листопада 2019 р.
Справа № 150/588/19
Провадження по справі № 1-кп/150/61/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2019 року с. Мазурівка
Чернівецький районний суд Вінницької області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
представника служби у справах дітей ОСОБА_8

розглянувши у залі судових засідань Чернівецького районного суду Вінницької області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення
неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента Комаргородського вищого професійного училища, судимого вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 06.09.2019 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України із встановленням іспитового строку 1 рік та 6 місяців; вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 04.11.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст.ст. 75, 104, 76 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням ряду обов`язків, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 06.09.2019 остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст..ст. 75, 104,76 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням ряду обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_4 близько 22 години 00 хвилин 24 липня 2019 року, перебуваючи у приміщенні літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить його знайомій ОСОБА_7 , помітив на підвіконні мобільний телефон, належний останній. У подальшому у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефону та звернення його на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, таємно вчинив крадіжку бувшого у використанні справного мобільного телефону марки «ASSISANT», модель «AS-501», що належить ОСОБА_7 , після чого з місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду.

Згідно висновку експерта за результатами проведення товарознавчого дослідження № 476, ринкова вартість мобільного телефону марки «ASSISANT», модель «AS-501», в справному стані на момент вчинення злочину становила 1050,00 грн.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та суду пояснив, що 24.07.2019 у вечірній час доби ОСОБА_4 прийшов до домоволодіння потерпілої, де на підвіконнику помітив телефон та вирішив його викрасти. В скоєному розкаявся та просив суд його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що претензій майнового та немайнового характеру до обвинуваченого немає, просить суд призначити ОСОБА_4 суворе покарання.
Суд, враховуючи думку учасників судового процесу, переконавшись у правильному розумінні змісту обставин кримінального правопорушення, у тому, що їхня позиція є добровільною, роз`яснивши, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних обвинуваченого.
На підставі наведеного, суд вважає, що дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна вчинена повторно кваліфіковані вірно.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше судимий вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 06.09.2019 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України; вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 04.11.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України; за місцем проживання та навчання характеризується негативно, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, на обліку у лікаря психіатра перебуває з діагнозом: F 91.10, та відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №342 від 31.10.2019 ОСОБА_4 в період вчинення злочину та на час судового провадження міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Окрім того, ОСОБА_4 міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними, в теперішній час ОСОБА_4 є особою із соціальним розладом поведінки. Також суд бере до уваги обставини, викладені в досудовій доповіді відносно особи обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється теж як середній. При цьому, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі інших осіб.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України відповідно до ст. 66 КК України суд визнає активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене, особам, яким на момент вчинення злочину не виповнилось 18 років. Це покарання має застосовуватись до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.
Відповідно до пункту 10 Зауважень загального порядку N10 (2007) Комітету ООН з прав дитини "Права дітей у системі юстиції щодо дітей", прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей-правопорушників. На цьому наголошується й в пункті 23.2 Рекомендації CM/Rec(2008)11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам "Про Європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи", зокрема, що перевагу слід надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.
Відповідно до п.5.1 "Мінімальних стандартів правил Організації об"єднаних націй, що стосується здійснення правосуддя відносно неповнолітніх (Пекінські правила)", що прийняті резолюцією 40/33 Генеральної Ассамблеї ООН від 29.11.1985, заходи впливу на неповнолітніх правопорушників мають ґрунтуватися на врахуванні не лише тяжкості правопорушення, а й особливостей їх особистості. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суди повинні зважено підходити до вирішення питання про призначення неповнолітньому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та впевнитись у переконливості обставин, які свідчать про неможливість виправлення неповнолітнього без реального позбавлення волі. Пункт 17.1 ч. 3 Пекінських правил звертає увагу судів на тому, що неповнолітнього правопорушника не слід позбавляти особистої свободи у випадках, коли він не визнаний винним у вчиненні серйозного діяння, із застосуванням насильства по відношенню до іншої особи або в неодноразовому вчиненні інших серйозних правопорушень, а також за відсутності іншого відповідного заходу впливу. У підпункті "а" пункту 17.1 частини 3 Пекінських правил вказано, що заходи впливу завжди повинні бути співмірні не лише з огляду на обставини і тяжкість правопорушення, але й з огляду на становище та потреби неповнолітньої особи, а також потреби суспільства.
У ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права».
В рішенні «Бемер проти Німеччини» (заява 37568/97 п. 61 від 03.10.2002 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження, і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз…суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».
За наведених вище обґрунтувань, виходячи з принципів законності, справедливості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості скоєного неповнолітнім кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 Особливої частини КК України без ізоляції від суспільства, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Чернівецького районного суду Вінницької області від 04.11.2019 та звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 104 та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.
Враховуючи, що в кримінальному провадженні проводилась судово-товарознавча експертиза, вартість проведення якої складає 628,04 грн., в порядку ст. 124 КПК України ці кошти підлягають стягненню з законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на користь держави.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України арешт майна:
-мобільного телефону марки «ASSISTANT», модель «AS 501», чорного кольору, ЕМЕІ 1: НОМЕР_1 , ЕМЕІ 2: НОМЕР_2 , накладений ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 26.09.2019 - підлягає скасуванню.
Долю речових доказів вирішити в порядку, встановленому статтею 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 104, 368, 371, 373-376, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від відбування покарання встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком більш суворим покаранням, призначеним за вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 04.11.2019 остаточно призначити неповнолітньому ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від відбування покарання встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати від дня ухвалення вироку 19.11.2019.
Стягнути з законного представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_4 бабусі ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки.
Скасувати арешт майна мобільного телефону марки «ASSISTANT», модель «AS 501», чорного кольору, ЕМЕІ 1: НОМЕР_1 , ЕМЕІ 2: НОМЕР_2 , накладений ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 26.09.2019.
Речові докази: мобільний телефон марки «ASSISTANT», модель «AS 501», чорного кольору, ЕМЕІ 1: НОМЕР_1 , ЕМЕІ 2: НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути власниці ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Чернівецький районний суд Вінницької області.

СУДДЯ ОСОБА_9