Справа № 132/3835/18
Провадження №11-сс/801/612/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 21.08.2019 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сальник Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, раніше судимого 11.10.2010р. Оболонським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 369, ч. 4 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна, звільненого 04.06.2014р. зі Стрижавської ВК № 81 Вінницької області відповідно до ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014р. № 1185-VII, судимість за яким не знята та не погашена, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України.

За участю прокурора ОСОБА_8 , слідчого ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

До Калинівського районного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000568 від 23 жовтня 2018 року за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України, підозрюваному у тому, що 20.10.2018 року ОСОБА_7 вчинивши сімейну суперечку, вигнав із дому свою дружину ОСОБА_10 та її доньку ОСОБА_11 , після чого останні переїхали на тимчасове проживання до своєї знайомої ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 . Близько 20:00 год. 22.10.2018 року, з метою з`ясування сімейних відносин, ОСОБА_7 приїхав за вищевказаною адресою проживання ОСОБА_12 , де на ґрунті особистих неприязних відносин вступив у словесну суперечку зі своєю дружиною ОСОБА_10 та умисно наніс їй один удар долонею по обличчю, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, узявши до рук дерев`яну палицю довжиною близько 1 метра, наніс нею ОСОБА_10 удари по плечах, хребту та в потиличну ділянку голови, тим самим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми волосяної частини голови, синця правого плеча, синця та садна спини, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №128 від 26.11.2018 року належать до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, під час спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , подруга останньої, на подвір`ї якої відбувалася сварка ОСОБА_12 , втрутилася у їх суперечку з метою припинення побиття ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 умисно наніс їй один удар кулаком правої руки в область носа, після чого один удар долонею по голові, спричинивши відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 129 від 28.11.2018 року потерпілій ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми волосяної частини голови, синця спинки носа та синця тіла нижньої щелепи, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, близько 20:10 год., 22.10.2018 року ОСОБА_7 , за зазначеною адресою, узявши в руки дерев`яну палицю довжиною близько 1 метра, підійшов до ОСОБА_12 та умисно наніс їй удар палицею по голові, від чого остання упала не землю. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , наблизившись до ОСОБА_12 , яка в той час лежала на землі й не могла чинити опору, умисно наніс їй декілька ударів дерев`яною палицею по голові, руках та ногах, спричинивши тим самим ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини правої ліктьової кістки зі зміщенням, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №129 від 28.11.2018 року належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
11.02.2019р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України.

21.08.2019р. ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області клопотання було задоволено та обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з моменту обрання цього запобіжного заходу, до 19 жовтня 2019 року, без визначення розміру застави.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів, є ризик того, що ОСОБА_7 будучи раніше судимий може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненому та переховування ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілих та свідків, так як чинив тиск на ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з метою відмови від обвинувачення та зміни їх показів, та може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки погрожував потерпілій ОСОБА_10 фізичною розправою та вбивством, в зв`язку з чим були внесені відомості до ЄРДР за № 0000272 від 13.06.2019р., за ч.1 ст.129 КК України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як ОСОБА_7 в ході досудового розслідування, неодноразово надавав завідомо неправдиві покази слідчому та суду, які в ході подальшої перевірки повністю спростовувались, а тому запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді застави або домашнього арешту.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, при розгляді питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 не було надано додаткові матеріали стороні захисту, чим було порушено право на захист, а також стороною обвинувачення у судді не доведено обґрунтованість наведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не підтверджено їх належними та допустимими доказами.

Також зазначає, що ОСОБА_7 особисто підозру не повідомляли, він не переховувався, оскільки має проблеми зі здоров`ям, а тому був змушений їздити в Бельгію на лікування та звертатись в медичні заклади в Україні, а тому міг не знати про його виклики до органів досудового розслідування та суду. Крім того, вже були допитані потерпілі і свідки, а тому ОСОБА_7 не може незаконно впливати на них, має постійне місце проживання, має дохід (пенсію), являється інвалідом та потребує лікування, вина його не доведена, а також закінчився 26.08.2019р. строк досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі та просять про скасування ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, зважаючи на вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність доказів, що ОСОБА_7 впливає на потерпілих чи свідків, крім того вони допитані і немає підстав для впливу на них, відсутність за місцем проживання під час дії попередньої ухвали про запобіжний захід у виді домашнього арешту пояснює тим, що перебував на лікуванні у м. Вишгород та дзвонив на гарячу лінію щодо свого перебування. Також захисник ОСОБА_6 вказувала, що порушено право на захист, оскільки їм не були вручені додатково матеріали, які надавались в суд першої інстанції, а також вважає, що 26.08.2019р. закінчились строки досудового розслідування, а тому всі подальші дії є незаконними, прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги, оскільки після обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_7 , в ході перевірки, був відсутній, на неодноразові звернення під час перевірок ніхто з близьких родичів не повідомляв про місце перебування ОСОБА_7 , у зв`язку з чим він був оголошений в розшук, також за цей час щодо ОСОБА_7 внесено ще два повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, в суді першої інстанції допитані свідки вказували на намагання ОСОБА_7 чинити тиск, а також повідомила, що останнім днем досудового розслідування є 30.08 2019р., а тому порушень не допущено, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечують належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Підозра, яка була оголошена ОСОБА_7 на час розгляду клопотання обґрунтована достатніми доказами. Крім того, всі докази, які були надані в суді, оголошені учасникам в ході судового розгляду.

В ході досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_7 судом було відмовлено в обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та 29.05.2019 року обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання та покладено обов`язок повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання.

Проте ОСОБА_7 не виконав покладені обов`язки та під час перевірок за місцем його проживання, не був виявлений, а в подальшому, як пояснив ОСОБА_7 , 19.06.2019р. поїхав у м. Вишгород, щоб там пройти лікування, проте не повідомив жоден з органів про місце свого перебування та про причини зміни місця проживання.

Посилання на те, що він дзвонив на «гарячу лінію» не може бути виправданням порушення ним покладеного обов`язку, що мало наслідком оголошення його в розшук.

Крім того прокурором наведені факти, що до вчинення тиску ОСОБА_7 , про що надавались свідчення в суді першої інстанції.

Допит потерпілих і свідків на даний час не зменшує ризику продовження впливу на даних осіб, оскільки вони ще не давали покази в суді.

У зв`язку з порушенням умов перебування під домашнім арештом, апеляційний суд не вбачає підстав для обрання знову такого ж запобіжного заходу.

Обрання запобіжного заходу у виді застави не є доцільним, зважаючи на відсутність коштів для сплати застави.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання також не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Також наявні захворювання у ОСОБА_13 не перешкоджають утримуванню його під вартою, а тому обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою є обґрунтованим і підстав для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Керуючись ст. 407, 419, 422 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 21.08.2019р. щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:
Суддя: