Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/691/2019 Справа № 641/6187/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000844 від 14 березня 2013 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, а саме:

1.20 жовтня 2000 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 229-1 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

2.19 листопада 2001 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст.ст. 42, 43 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

3.01 вересня 2005 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 321, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

4.28 травня 2008 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.190, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

5.19 вересня 2013 року Алуштинським міським судом Автономної Республіки Крим за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 України до 3 років позбавлення волі, звільнений 17 липня 2015 року по УДЗ на 11 місяців 14 днів;

6.19 лютого 2018 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

без постійного місця реєстрації та місця мешкання, на даний час перебуваючого у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», до арешту мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 13.03.2013 в період часу з 14:30 до 15:30, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, з корисливих мотивів, зайшов до 4-го під`їзду вказаного будинку та піднявся на 8 поверх, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно та повторно, з метою особистого збагачення, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 та скориставшись тим, що двері не зачинені, проник всередину, де з кімнати вищевказаної квартири взяв майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: ноутбук «Lenovo» модель «V560- Р61А-1» вартістю 1340,00 грн, фотоапарат «Sony» модель «DSC-HX10v» вартістю 2443,00 грн, спортивну сумку помаранчевого кольору, яка не представляє майнової цінності для потерпілого, всередині якої знаходились документи на ім`я ОСОБА_5 та грошові кошти в сумі 3200 рублів РФ, що згідно з офіційним курсом НБУ на 13.03.2013 складає 831, 81 грн, а з гаманця, який знаходився в сумці в коридорі квартири взяв грошові кошти в сумі 150 грн.

Після чого, обернувши викрадене майно на свою користь, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 4764, 81 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, що він дійсно 13.03.2013 в період часу з 14:30 до 15:30, знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 , зайшов до 4-го під`їзду вказаного будинку та піднявся на 8 поверх, де підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , перевіривши, що двері квартирі не замкненні, проник всередину, де з кімнати взяв: ноутбук «Lenovo», фотоапарат «Sony», спортивну сумку, документи, 3200 російських рублів та з гаманця, який знаходився в коридорі 150 грн. Після чого, з викраденим майном зник та розпорядився на власний розсуд. Цивільний позов визнає, та просить врахувати часткове відшкодування потерпілому майнової шкоди у сумі 3000 грн.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності та згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, раніше судимий, за місцем відбування покарання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для його виправлення, а також попередження вчиненню нових злочинів, як обвинуваченим так і іншими особами.

При призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 суд враховує, що вироком Харківського районного суду Харківської області від 19 лютого 2018 року, останній засуджений за ч. 3 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення (злочин) за ч. 3 ст. 185 КК України було вчинено ОСОБА_4 до постановлення вищевказаного вироку.

Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним, при призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 застосувати ч. 4 ст. 70 КК України, та при призначенні покарання за сукупністю злочинів обрати принцип часткового складання призначених покарань.

При застосуванні положень ст. 72 КК України, суд враховує, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 липня 2019 року засуджений ОСОБА_4 тимчасово переведений з Держаної установи «Харківська виправна колонія №43» до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 14.03.2013 до ЄРДР за № 0000844, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2019 року, ОСОБА_4 залишено у ДУ «Харківській слідчий ізолятор» у зв`язку з розглядом справи у Комінтернівському районному суді м. Харкова.

Відповідно до ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Правовий висновок Великої Палати Верховного Суду України, викладений в постанові суду від 29 серпня 2018 року, закріплює, що якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

Так, у строк відбутого покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення до вступу вироку в законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Отже, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 в редакції Закону № 838-VIII слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12 липня 2019 року до вступу вироку в законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Враховуючи, що вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, ОСОБА_4 слід залишити в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» до вступу вироку відносно нього в законну силу.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України відсутні.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення спричиненої матеріальної шкоди на суму 10000 грн підлягає частковому задоволенню на суму 7000 грн, оскільки відповідно до розписок від 31.07.2019 та 31.10.2019 потерпілому ОСОБА_5 частково відшкодовано обвинуваченим ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 3000 грн.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідок № 844 від 13.05.2013, № 1666 від 12.12.2018 про витрати на проведення експертиз, дані витрати становлять 2062,00 грн, які повинні бути стягнуті на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного даним вироком та покаранням за вироком Харківського районного суду Харківської області від 19 лютого 2018 року та остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 19 червня 2017 року.

Залишити ОСОБА_4 у ДУ «Харківській слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 2062, 00 грн. (дві тисячі шістдесят дві грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у сумі 7000, 00 грн. (сім тисяч грн. 00 коп.).

Речові докази: копію гарантійного талону фотоапарату «Sony» модель «DSC-HX10v» та копію фотознімку коробки фотоапарату «Sony» модель «DSC-HX10v» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: спортивну сумку помаранчевого кольору з написом «SPORTS», яка відповідно до квитанції № 01018 зберігається в камері для зберігання речових доказів Слобідського ВП ГУНП в Харківській області повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12 липня 2019 року до вступу вироку в законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя - ОСОБА_1