печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000186 від 21 лютого 2019 року ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :
16.05.2019 року слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000186 від 21.02.2019 за підозрою прокурора відділу процесуального керівництва при здійсненні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у учиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, згідно із змістом клопотання, повідомленої підозри та інших матеріалів, копії яких надано на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні розпочато за заявою ОСОБА_7 від 21.02.2019 року про вчинення злочину.

В матеріалах клопотання зазначається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з наказом прокурора Хмельницької області від 18.01.2018 №43к обіймає посаду прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Хмельницької області, постійно здійснює функції представників влади, є працівником правоохоронного органу та, відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України, службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Так, відповідно до клопотання, прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 , здійснював підтримання з 04.01.2017 публічного (державного) обвинувачення у Хмельницькому міськрайонному суді у кримінальному провадженні, внесеному 12.03.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 по обвинуваченню фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, а саме незаконне використання знака товарів та послуг, фірмових найменувань.

Досудовим слідством встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області 06.09.2018 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000243 ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, в межах якого перевіряється можлива причетність до вчинення указаного злочину мешканців Хмельницької області, у тому числі, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , його сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дружини його сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Постановою заступника прокурора Хмельницької області від 10.09.2018 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000243 старшим групи прокурорів визначено прокурора відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 та доручено керувати діями інших прокурорів.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначається, що у не встановленому слідством місці та час, але не пізніше 14.09.2018, у прокурора відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 виник злочинний умисел, поєднаний з корисливим мотивом, спрямований на вимагання та одержання від громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для себе неправомірної вигоди у сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США за розголошення ОСОБА_7 інформації про хід досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000243 від 06.09.2018 за ч. 3 ст. 229 КК України, яке здійснюється слідчими ГУНП в Хмельницькій області, а саме перелік, види та обсяг запланованих та триваючих слідчих (розшукових) та процесуальних дій у ньому, в тому числі за надання інформації про час та місце проведення обшуків.

Згідно з обґрунтуванням клопотання, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди, 14 вересня 2018 року в холі приміщенні готелю «Центральний», за адресою: м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5, ОСОБА_3 під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 повідомив останньому про факт проведення службовими особами ГУНП в Хмельницькій області досудового розслідування кримінального провадження № 0000243 від 06.09.2018 за ч. 3 ст. 229 КК України, вказав на коло осіб, причетність яких до вчинення злочину перевіряється, повідомив про заплановане проведення обшуків за місцем проживання ОСОБА_7 , родини його сина, по місцях торгівлі та виробництва товарів ОСОБА_7 та його родичами у межах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні. При цьому, ОСОБА_3 вказав ОСОБА_7 на необхідності позбутися предметів, які б свідчили про незаконне використання знаків для товарів і послуг, фірмових найменувань до проведення обшуків.

Також, у клопотанні вказано, що під час зазначеної зустрічі, діючи з прямим умислом, спрямованим на вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_3 висловив ОСОБА_7 вимогу передати йому 2000 (дві тисячі) доларів США за надану інформацію щодо стану досудового слідства у кримінальному провадженні № 0000243 від 06.09.2018 за ч. 3 ст. 229 КК України та подальше інформування про хід досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

У подальшому, у листопаді 2018 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе, перебуваючи у приміщенні готелю «Центральний», розташованому за адресою: м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5, ОСОБА_3 під час зустрічі з ОСОБА_7 повідомив останньому про зміст його розмов з дружиною, яка відбулася після їх попередньої зустрічі та надав інформацію про те, що його син ОСОБА_8 здійснює реалізацію продукції з незаконним використанням знаків для товарів і послуг, фірмових найменувань.

У клопотанні вказано, що продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе, 25.01.2019, 05.02.2019 та 20.02.2019 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе, перебуваючи у приміщенні Хмельницького міськрайонного суду, розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 54, ОСОБА_3 під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 повідомив останньому про те, що до магазину ОСОБА_7 у смт. Віньківці приходила особа з прихованою камерою, яка фіксувала, що продається в магазині ОСОБА_7 та озвучив вимогу про необхідність передати йому частину неправомірної вигоди за надану інформацію щодо стану досудового слідства у кримінальному провадженні № 0000243 від 06.09.2018 за ч. 3 ст. 229 КК України та подальше інформування про стан досудового розслідування указаного кримінального провадження.

У подальшому, 15.03.2019 року, близько 16 год. 15 хв., продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе, перебуваючи у приміщенні готелю «Центральний», розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5, ОСОБА_3 під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 повідомив останньому про планування проведення обшуків у кримінальному провадженні № 0000243 від 06.09.2018 за ч. 3 ст. 229 КК України та про намір закрити наведене кримінальне провадження після їх проведення.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе, 04.05.2019, близько 14 год. 15 хв., перебуваючи у приміщенні готелю «Центральний», розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5, ОСОБА_3 під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 , повідомив останньому про наявність ухвал слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуків у кримінальному провадженні № 0000243 від 06.09.2018 за ч. 3 ст. 229 КК України, місця проведення обшуків, період, упродовж якого планується проведення обшуків, а саме: з 06.05.2019 по 12.05.2019, наголосив на необхідності попередити осіб, у приміщеннях, належних яким планується проведення обшуку та підготуватися до його проведення шляхом переміщення з ним грошових коштів, мобільних телефонів, предметів, які можуть свідчити про незаконне використання знаків для товарів і послуг, фірмових найменувань.

Під час розмови, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе, після повідомлення про час та місце проведення обшуків ОСОБА_3 висунув ОСОБА_7 вимогу передати йому після проведення обшуків неправомірну вимогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США за інформування про хід досудового розслідування кримінального провадження № 0000243 від 06.09.2018 за ч. 3 ст. 229 КК України та подальшого вжиття заходів до його закриття кримінального провадження з метою не притягнення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності.

У подальшому, 14.05.2019 року, близько 13 год. 30 хв., продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе, перебуваючи у приміщенні готелю «Центральний», розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5, ОСОБА_3 , під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 , отримав від останнього неправомірну вигоду розміром 67000 (шістдесят сім тисяч) гривень, що в еквіваленті становить 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США за розголошення йому інформації про факт проведення службовими особами ГУНП в Хмельницькій області досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000243 від 06.09.2018 за ч. 3 ст. 229 КК України, перелік, види та обсяг запланованих та триваючих слідчих (розшукових) дії, зокрема за повідомлення про час та місце проведення обшуків у зазначеному кримінальному провадженні.

Після одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди в розмірі в розмірі 67000 (шістдесят сім тисяч) гривень, що в еквіваленті становить 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, ОСОБА_3 14.05.2019 о 13:32 год. затримано слідчим на місці вчинення злочину безпосередньо після його вчинення у порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор вважав наявними підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Прокурор вважає наявними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема:

-що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що підтверджує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

-що на даний час досудове розслідування кримінального провадження триває та є необхідність у проведенні всіх необхідних слідчих (розшукових) дій з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, і перебуваючи на волі ОСОБА_3 , будучи працівником правоохоронного органу, маючи стійкі зв`язки в прокуратурі Хмельницької області та у ГУ НП в Хмельницькій області де проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000243 від 06.09.2018 за ч. 3 ст. 229 КК України, за інформування про хід досудового розслідування у якому останній вимагав неправомірну вигоду, його зв`язків у прокуратурі Хмельницької області, службові особи якої здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у наведеному кримінальному провадженні, інших правоохоронних органах, може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджує ризик передбачений п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України;

-що оскільки у ході досудового розслідування на даний час не допитано всіх свідків, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час розслідування, та перевіряється причетність інших осіб до вчинення вказаного злочину, підозрюваний ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на зазначених осіб, що підтверджує ризик передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України;

-що ОСОБА_3 може вчинити нові кримінальні правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин та/або продовжити свою злочинну діяльність та з метою ухилення від слідства може залишити територію України, що підтверджує ризик передбачений п. 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, як вказано в клопотанні, тримання ОСОБА_3 під вартою є єдиним гарантованим способом протиправно впливати на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000186 від 21.02.2019, його спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні або незаконно впливати на них з метою перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від кримінальної відповідальності.

Водночас слідчий, як вказано у клопотанні, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, завдав шкоди авторитету органів державної влади та управління, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив визначити розмір застави у вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 тис. 680 грн., що на думку органу досудового розслідування достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків.

Крім того, слідчим вказано, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, на підозрюваного слід покласти наступні обов`язки, визначені п. 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, та проживає: м. Хмельницький, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Необхідність покладення обов`язків, визначених у п.п. 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що дає обґрунтовані підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а тому, є необхідність у обмеженні його пересування.

Прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання, вважав що ризики, зазначені органом досудового розслідування є необґрунтованими, а тому просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді застави, визначивши її у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний у судовому засіданні також заперечував щодо задоволення клопотання, наголошуючи, що він є інвалідом 2-ї групи та надавши на підтвердження цьому відповідні документи, та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

ОСОБА_3 14.05.2019 о 13:32 год. затримано слідчим на місці вчинення злочину безпосередньо після його вчинення у порядку ст. 208 КПК України та 15.05.2019 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України.

15.05.2019 та 16.05.2019 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення стороною обвинувачення обґрунтовується наступними доказами:

-заявою ОСОБА_7 щодо вимагання у нього неправомірної вигоди ОСОБА_3 ;

-протоколами допитів ОСОБА_7 з додатками, зокрема: копією протоколу обшуку торгівельного кіоску № т21 ТзОВ «Ринок Сардонікс», м. Хмельницький, вул. Геологів, 4 від 10.05.2019, під час якого нічого не виявлено та не вилучено;

-інформацією та матеріалами виконання доручення УЗЕ в Хмельницькій області ДЗЕ НПУ;

-протоколом огляду, ідентифікації та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів- грошових купюр від 14.05.2019;

-протоколом затримання ОСОБА_3 від 14.05.2019;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 14.05.2019;.

-протоколом огляду місця події від 14.05.2019 в ході якого, вилучено 67 тис. грн.;

-протоколом обшуку службового кабінету ОСОБА_3 від 14.05.019;

-протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 від 14.05.2019;

-матеріалами виконання доручення працівниками УЗЕ ГУНП в Хмельницькій області.

Частиною другою ст. 29 Конституції України проголошено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За положеннями частини третьої ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

У відповідності до положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з статтею 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до частини першої ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до частини п`ятої ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії»).

Вирішуючи таке питання, слідчий суддя виходить з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого стороною обвинувачення.

Аналіз представлених доказів зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені Кримінального процесуального кодексу України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» («Cloot v. Belgium», § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

В той же час, слідчий суддя не у повній мірі може погодитися з існуванням ризиків, про які вказує прокурор, виходячи за наступного.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини, які, згідно з частиною п`ятою ст. 9 КПК України, є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» (№ 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року), одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу. А у справі «Мамедова проти Росії» (№ 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року) Європейський суд дійшов висновку, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Крім того, як вказує сторона обвинувачення, враховуючи те, що ОСОБА_3 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що повністю підтверджує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Проте вказане стороною обвинувачення в обґрунтування ризику переховування підозрюваного, слідчий суддя оцінює критично, оскільки відомостей, які б підтверджували вказане, слідчому судді надано не було.

Окрім цього, сторона обвинувачення вказує, на ризик ймовірного впливу свідків, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час розслідування, та інших осіб причетних до вчинення вказаного злочину, проте вказане можна уникнути шляхом покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з певними особами у кримінальному провадженні.

Разом з тим, ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування, що також відображено у рішенні ЄСПЛ у справі «Яжинський проти Польщі» («Jarzynski v. Poland», § 43).

За викладених обставин, вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування доводів сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а відтак застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до їх застосування.

Долучені до клопотання докази, містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого діяння та частково підтверджують ризики, проте в своїй сукупності це не може переконливо свідчити про наявність підстав для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до вимог частини четвертої ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки передбачені частиною п`ятою ст. 194 КПК України.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_3 , встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Аркадіївці Хмельницького району Хмельницької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, має другу групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із виконанням обов`язків по ліквідації аварії на ЧАЕС, та пенсіонер на цій підставі, з вищою освітою, одружений, який має на утриманні непрацездатну матір та малолітню доньку, існують міцні соціальні зв`язки, обіймає посаду прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Хмельницької області, до кримінальної відповідальності не притягався.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків на даний час, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у межах строку досудового розслідування.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 21, 29, 55, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні клопотання.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Аркадіївці Хмельницького району Хмельницької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання цілодобово, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, на два місяці, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000186, а саме до 14 липня 2019 року включно.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_3 з-під варти у залі суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, або до процесуального керівника прокурора у кримінальному провадженні за вимогою, а також до слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_3 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні № 0000186.

Роз`яснити підозрюваному, що, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Проголошення повного тексту судового рішення відбудеться 21 травня 2019 року, о 17:55 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1