Справа № 346/639/18
Провадження № 11-кп/4808/334/19
Категорія ст. 331 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2019 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

1. Зміст ухвали суду першої інстанції.

1.1.Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2019 року постановлено продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 на строк 60 днів по 22 вересня 2019 року.

1.2. Ухвала суду мотивована наступним.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, дані про особу обвинуваченого, його соціальні зв`язки, що обвинувачений ОСОБА_10 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, та опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що судовий розгляд не завершено, не допитані потерпілі, свідки і на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та невідворотність покарання обвинувачений ОСОБА_10 може переховуватися від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у даному кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою, вважає, що, оскільки обставини зазначені у вказаному кримінальному провадженні як підстави для обрання та продовження тримання під вартою, не змінилися, інших обставин, які були б підставами для зміни запобіжного заходу не встановлено, в матеріалах кримінального провадження наявні обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого на свободу і таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, дійшов висновку про доцільність продовження по відношенню до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та задоволення клопотання прокурора.

Заперечення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника щодо задоволення клопотання прокурора суд до уваги не взяв, так як визнав їх недоведеними та неналежно обґрунтованими.

2. Доводи апеляційної скарги (а.с. 44-45):

- з огляду на те, що ОСОБА_8 перебуває під вартою з 15.12.2017, тобто 1 рік і 7 місяців, то він вважає, що, в порушення рішень ЄСПЛ в аналогічних справах, допущено порушення розумних строків тримання під вартою під час судового провадження, що є порушенням ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- клопотання сторони обвинувачення про продовження строків тримання під вартою не відповідає гл. 18 КПК України;

- розгляд справи затягується не з вини обвинуваченого ОСОБА_8 , який єдиний перебуває під вартою, оскільки всі інші співучасники по даному кримінальному провадженню перебувають на волі;

- ОСОБА_8 стверджує, що не має права на внесення застави по даній справі.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, звільнивши з-під варти.

3. Позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

3.1. В засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 (в режимі ВКЗ) та його захисник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задоволити з наведених у ній мотивів.

3.2. Прокурор ОСОБА_11 проти доводів апеляційної скарги заперечила. Просила її відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

4. Мотиви рішення апеляційного суду.

За результатами розгляду апеляційний суд дійшов висновку, що у цій справі є ряд обставин, які обумовлюють необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак з визначенням застави, як альтернативного запобіжного заходу з огляду на таке.

4.1. Щодо можливості та меж апеляційного перегляду

Конституційний суд України 13.06.2019 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відтак питання продовження строку тримання під вартою підлягає апеляційному перегляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України в межах апеляції, доводів та заперечень сторін кримінального провадження, згідно приписів статей 404, 405, 407 КПК України.

4.2. Щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення.

4.2.1. Згідно з ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція) обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У п. 180 рішення у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" ЄСПЛ визначив, що слово "законний" та словосполучення "відповідно до процедури, встановленої законом" у пункті 1 статті 5 Конвенції за своєю суттю відсилають до національного законодавства та встановлюють зобов`язання забезпечувати дотримання матеріально-правових і процесуальних норм законодавства.

Згідно ст. 331 КПК України суд при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою під час судового розгляду повинен постановити мотивовану ухвалу з дотриманням вимог глави 18 вказаного Кодексу.

В засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник вважали за можливе змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, у виді застави чи домашнього арешту.

Постановляючи ухвалу про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , суд не вмотивував своє рішення в частині неможливості визначення альтернативного запобіжного заходу, зокрема застави. Ухвала суду не містить жодних фактичних обставин, даних щодо можливості альтернативних запобіжних заходів та мотивів прийняття або відхилення клопотань обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника з цього приводу.

Вимоги закону щодо вмотивованості судом першої інстанції не дотримано.

Необґрунтоване та невмотивоване судове рішення не може залишатися в силі, оскільки має вигляд безпідставного автоматичного продовження тримання під вартою.

4.3. Щодо обґрунтованості клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 .

4.3.1. Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

При цьому у відповідності до вимог ч.3 ст.199 КПК України повинні враховуватися дані, що заявлені ризики не зменшилися чи з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання особи під вартою, при продовженні тримання особи під вартою мають існувати нові підстави та ризики, або не зменшитись ті, що вже були встановлені, бути наявним конкретний суспільний інтерес, що превалює над принципом поваги до свободи особистості та має бути розглянута можливість застосування альтернативних запобіжних заходів.

4.3.2. Згідно матеріалів контрольного провадження, вбачається, що ОСОБА_8 , який раніше неодноразово судимий, обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, судовий розгляд не завершено, не допитані потерпілі, свідки. Відтак, апеляційний суд вбачає, що на теперішній час поза розумним сумнівом продовжують існувати ризики, на підставі яких стосовно нього було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , колегія суддів враховує, що продовжують існувати обставини, які є правовою підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та залишається необхідність забезпечення відповідної належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

4.4. Щодо дотримання розумних строків розгляду.

4.4.1. Кримінальне провадження безумовно повинно бути розглянуто у розумні строки.

Розумним, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Критеріями для визначення розумності строків під час кримінального провадження є складність кримінального провадження; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Згідно матеріалів контрольного провадження та даних апеляційної скарги, ОСОБА_8 з 15.12.2017 перебуває під вартою, 17.12.2017 останньому повідомлено про підозру та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.п. 31, 32, 44).

Розгляд кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_8 триває, апеляційний суд позбавлений повноважень встановити (визначити) строки розгляду та остаточного ухвалення кінцевого судового рішення у справі.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази з приводу того, що розгляд кримінальної справи затягується з вини обвинуваченого ОСОБА_8 .

Апеляційний суд, з огляду на дискреційні повноваження, з урахуванням встановлених під час розгляду контрольного провадження обставин, вважає, що тривалість розгляду кримінального провадження обумовлена складністю кримінального провадження та не зумовлена неналежною процесуальною поведінкою обвинуваченого.

4.5. Щодо можливості застосування альтернативних запобіжних заходів.

4.5.1. Апеляційний суд, з урахуванням матеріалів контрольного провадження та встановлених в судовому засіданні обставин, вважає, що запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання та домашнього арешту, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість висунутого обвинувачення та наявність ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, не зможуть забезпечити необхідну процесуальну поведінку обвинуваченого. Порушення умов виконання вищевказаних запобіжних заходів обвинуваченим може призвести тільки до ухвалення судового рішення про обрання іншого більш суворого запобіжного заходу, що не може бути достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого у вчиненні тяжких злочинів.

Разом з тим, колегія суддів, з огляду на приписи Конвенції, Конституції України та кримінально-процесуального Закону, вважає за належне розглянути питання про можливість обрання альтернативного запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у виді застави.

4.5.2. Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне обрати обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у виді застави.

4.5.3. Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Апеляційний суд, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, приписи ст. 182 КПК України, зокрема і п. 2 ч. 5, дані про особу обвинуваченого, його матеріальне становище, обставини кримінального правопорушення, сутність висунутого проти нього обвинувачення, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що продовжують існувати, строків утримання обвинуваченого під вартою, вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 96050 (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою.

Саме такий розмір застави колегія суддів вважає помірним та пропорційним щодо конкретної людини обвинуваченого ОСОБА_8 та обставин, вчинених ним кримінальних правопорушень та достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

5. Рішення апеляційного суду.

5.1. Апеляційний суд вважає, що поза розумним сумнівом ОСОБА_8 обвинувачується у інкримінованих кримінальних правопорушеннях і станом на час розгляду апеляційної скарги продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що і є обґрунтованою підставою для продовження строку тримання останнього під вартою. Однак, поза розумним сумнівом, з незалежних від обвинуваченого ОСОБА_8 причин, порушено розумні строки розгляду кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_8 , а відтак з урахуванням строків тримання останнього під вартою (ще з 15.12.2017) апеляційний суд вважає за належне застосувати щодо ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

5.2. Колегія суддів, враховуючи наведене, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, скасувавши ухвалу суду першої інстанції та постановивши нову, якою продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак з визначенням застави, як альтернативного запобіжного заходу, в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 96050 грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою; в разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 додаткові обов`язки, зокрема і зобов`язання здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, та звільнити останнього з-під варти, вважаючи, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2019 року скасувати та постановити нову.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 на строк 60 днів по 22 вересня 2019 року з визначенням застави, як альтернативного запобіжного заходу, - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 96050 (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за реквізитами: р/р 3264, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 42262052, банк отримувача Державна казначейська служба України, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з усіма свідками по даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Після внесення застави і звільнення ОСОБА_8 з-під варти слід вважати, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали апеляційного суду покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5 ОСОБА_4