Справа № 346/549/16-к
Провадження № 1-кп/346/13/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

колегія в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия клопотання про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_10 за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.186 КК України та ОСОБА_11 за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалами Коломийського міськрайонного суду обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, зокрема ухвалою суду від 01 серпня 2019 р. на строк 60 днів по 29 вересня 2019 року.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_11 та захисник ОСОБА_9 08 серпня 2019 року звернулись до Івано-Франківського апеляційного суду з апеляційною скаргою на вищезазначену ухвалу в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_11 .

У зв`язку із неможливістю розгляду скарги Івано-Франківський апеляційний суд звернувся із поданням до Верховного суду України про направлення контрольного провадження щодо ОСОБА_11 з апеляційною скаргою останнього та його захисника на вищезазначену ухвалу від 01 серпня 2019 року про продовження строку тримання під вартою, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Згідно листа Верховного Суду № 31847/0/172-19 від 23 вересня 2019 року, розгляд даного подання призначено на 11:00 год. 26 вересня 2019 року.

В судовому засіданні прокурор заявив та підтримав подане клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи наявністю ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, котрі не зменшились та залишаються актуальними, зокрема, що обвинувачені усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності можуть переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки органом досудового розслідування здобуті дані про вчинення обвинуваченими декількох кримінальних правопорушень, можуть незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта, оскільки обвинуваченим відомі анкетні дані та місце проживання останніх, а також, що в основу обвинувачення покладаються покази потерпілої, свідків, висновків експертів, а злочини у вчиненні яких підозрюються обвинувачені відносяться до категорії особливо тяжкого та тяжкого злочинів, що розгляд справи не завершено, та відсутністю підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід.

Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник ОСОБА_14 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора так як ОСОБА_13 має постійне місце проживання, наявністю міцних соціальних зв`язків, що має на утриманні неповнолітню дитину, тому вважають за можливе змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобо, а також ствердили про наявність нерозглянутої апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 01.08.2019р.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_15 заперечили щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на те, що у обвинуваченого ОСОБА_12 є міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, на утриманні має неповнолітніх дітей.

Вивчивши вищезгадані клопотання, надані матеріали, заслухавши пояснення учасників судового розгляду суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Застосований, а в подальшому продовжений запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинувачених від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілу, свідків, експерта у даному кримінальному провадженні.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинувачених на більш м`який.

Суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали, а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченим, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.

Суд вважає, що на даній стадії судового провадження, встановлені судом ризики, передбачені п.1, 3,5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, є реальними, що виправдовує тримання обвинувачених під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже не суперечитиме вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Зважаючи на складність даної справи і потребу в достатньо тривалому часі для здійснення процесуальних дій та дослідження доказів, оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в подальшому належить утримувати їх під вартою, ризики передбачені п.п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, на даний час не перестали існувати, обвинуваченого ОСОБА_12 не допитано, не досліджено речові докази, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу обвинуваченим, як тримання під вартою. При цьому, наявність тих фактів, що обвинувачені мають міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Що стосується посилань обвинуваченого ОСОБА_13 щодо нерозглянутої його апеляційної скарги на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2019 року про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то суд їх до уваги не приймає так як обвинувачений ОСОБА_13 продовжує перебувати під вартою відповідно до оскаржуваної ним ухвали.

Беручи до уваги вищезазначені обставини, законні підстави та виправдані потреби для задоволення поданого прокурором клопотання, про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 під вартою, для забезпечення повного та всебічного рогляду даного кримінального провадження, суд дійшов висновку, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинувачених обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 177, 197, 331, 369-372 КПК України, - УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора задовільнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 на строк 60 днів по 22 листопада 2019 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 на строк 60 днів по 22 листопада 2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

П" ОСОБА_16