справа №619/2141/19
провадження №1-кп/619/319/19
ВИРОК
іменем України

26 липня 2019 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складі:головуючого суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000092від 14.04.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Докучаєвськ Донецької області, громадянина України, маючого середню технічну освіту, одруженого, працюючого ТОВ «Краматорський шифер» водієм навантажувальника, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 305 КК України.
за участю: прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
встановив:
У період з квітня 2019 року (точна дата в ході судового розгляду не встановлена) до 14 квітня 2019 року не пізніше 19 год. 30 хв. ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу без мети його збуту, незаконно придбав невстановленим у ході судового розгляду способом особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою (в перерахунку на суху речовину) 8,2436 грама.
Після цього 14.04.2019 ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання, перевезення без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, діючи з метою унеможливлення його виявлення під час митного контролю, помістив вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс до гумового пакунку жовтого кольору, який в свою чергу помістив до скляної банки об`ємом 0,5 літра, яку заповнив тваринним жиром (смальцем) та щільно закрив металевою кришкою, після чого вказану банку ОСОБА_3 помістив у свій рюкзак чорного кольору з метою подальшого перевезення даного наркотичного засобу до м. Москва Російської Федерації для особистого вживання.
14.04.2019 ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне зберігання та перевезення особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу у своєму рюкзаку чорного кольору, знаходячись біля автовокзалу м. Краматорськ Донецької області, оплатив проїзд водію автобуса «VAN HOOL Т-917 ACRON» реєстраційний номер НОМЕР_1 сполученням «Краматорськ (Україна) Москва (РФ) та зайняв у ньому пасажирське місце №4, на якому вирушив за маршрутом слідування при цьому незаконно перевозячи та зберігаючи зазначений вище наркотичний засіб.
В подальшому 14.04.2019 приблизно о 19 год. 33 хв. ОСОБА_3 прибув на автобусі у зону митного контролю МП «Щербаківка» МАПП «Гоптівка» Харківської митниці ДФС (Харківська область Дергачівський район 38 км траси «Харків-Бєлгород», де в ході здійснення відносно нього спільного митно-прикордонного контролю із використанням службової собаки та в ході подальшого огляду за допомогою технічного засобу «Rapiscan 624 XR», у належному йому рюкзаку виявлено скляну банку об`ємом 0,5 літра, яка була заповнена тваринним жиром (смальцем) та в якій знаходився гумовий пакунок жовтого кольору з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом.
Згідно з висновком експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №3/946се-19 від 15.04.2019, надана на дослідження речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка знаходилась в гумовому пакунку жовтого кольору, який у свою чергу знаходився у скляній банці об`ємом 0,5 літра, що була заповнена тваринним жиром (смальцем) є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 8,2436 грама.
Крім того, згідно з висновком експерта №3/958се-19 від 20.05.2019 в складі змивів із рук ОСОБА_3 виявлено психоактивний компонент канабісу - тетрагідроканабінол та інші канабіноїди.
Разом з тим, відповідно до списку №1 таблиці №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770, канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
У квітні 2019 року не пізніше 19 год. 30 хв. (точна дата в ході судового розгляду не встановлена) до 14 квітня 2019 року ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на переміщення шляхом контрабанди особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу через митний кордон України на територію РФ з приховуванням від митного контролю, незаконно придбав невстановленим у ході судового розгляду способом особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою (в перерахунку на суху речовину) 8,2436 грама.
При цьому в цей же день ОСОБА_3 , здійснюючи свій злочинний намір з метою ускладнення виявлення під час митного контролю вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, помістив до гумового пакунку жовтого кольору, який в свою чергу помістив до скляної банки об`ємом 0,5 літра, яку заповнив тваринним жиром (смальцем) та щільно закрив металевою кришкою, після чого вказану банку ОСОБА_3 помістив у свій рюкзак чорного кольору.
14.04.2019 ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на переміщення шляхом контрабанди особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу через митний кордон України на територію РФ з приховуванням від митного контролю у своєму рюкзаку чорного кольору, знаходячись біля автовокзалу м. Краматорськ Донецької області, оплатив проїзд водію автобуса «VAN HOOL Т-917 ACRON» реєстраційний номер НОМЕР_1 сполученням «Краматорськ (Україна) Москва (РФ) та зайняв у ньому пасажирське місце №4, на якому вирушив за маршрутом слідування.
В подальшому 14.04.2019 приблизно о 19 год. 33 хв. ОСОБА_3 прибув на автобусі у зону митного контролю МП «Щербаківка» МАПП «Гоптівка» Харківської митниці ДФС (Харківська область Дергачівський район 38 км траси «Харків-Бєлгород», де відносно нього було здійснено спільний митно-прикордонний контроль, в ході якого співробітниками Харківської обласної митниці було проведено його усне декларування, під час якого ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, через митний кордон України на територію Російської Федерації, діючи з метою його приховування від митного контролю, навмисно заявив митному органу про відсутність у нього товарів (предметів), переміщення яких через митний кордон України обмежене, заборонене або які підлягають обов`язковому митному декларуванню.
Однак злочинний намір ОСОБА_3 , направлений на незаконне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, не був доведений ним до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки під час митного контролю, який здійснювався із використанням службової собаки, останній спрацював на нього та на його рюкзак чорного кольору та в ході подальшого огляду за допомогою технічного засобу «Rapiscan 624 XR» у рюкзаку ОСОБА_3 виявлено скляну банку об`ємом 0,5 літра, яка була заповнена тваринним жиром (смальцем) та в якій знаходився гумовий пакунок жовтого кольору з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом.
Згідно з висновком експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №3/946се-19 від 15.04.2019, надана на дослідження речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка знаходилась в гумовому пакунку жовтого кольору, який у свою чергу знаходився у скляній банці об`ємом 0,5 літрів, що була заповнена тваринним жиром (смальцем) є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 8,2436 грама.
Крім того, згідно з висновком експерта №3/958се-19 від 20.05.2019 в складі змивів із рук ОСОБА_3 виявлено психоактивний компонент канабісу - тетрагідроканабінол та інші канабіноїди.
Разом з тим, відповідно до списку №1 таблиці №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770, канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу без мети збуту, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у закінченому замаху на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу (контрабанда), суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочинів, так, як це зазначено вище.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.
Вина обвинуваченого у скоєнні вищезазначених злочинів доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.
За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України визнається обставинами, які пом`якшують його покарання.
Суд не визнає обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого стан наркотичного сп`яніння, так як за обвинувальним актом не зазначено, що ОСОБА_3 скоїв злочин у вищевказаному стані.
У відповідності до ст. 337 КПК України визначено межі судового розгляду, а саме судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. За ч. 3 ст. 337 КПК України суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що на обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога він не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має місце роботи, є таким, що не має судимості. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 та його дружина є переселенцями, обвинувачений страждає на ряд захворювань (псоріаз, наслідки перелому мищелка правої великоберцової кістки), що підтверджується випискою з історії хвороби №2965 міської лікарні №3 м. Краматорська Донецької області, його дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потребує хірургічного втручання з діагнозом кіста правого яєчника, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста Комунальної лікарні «Центральна міська лікарня м. Дружківка» від 10.04.2019.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Згідно ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року (справа №634/609/15-к, провадження №51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставин, що пом`якшують його покарання.
Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не визначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначати покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, які наведено вище, ставлення винного до скоєного, дані про його особу і конкретні обставини справи, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 305 КК України, без ізоляцією від суспільства, з застосуванням ст. 75 КК України умовно з іспитовим строком. Суд вважає можливим у відповідності до ст. 77 КК України не застосовувати конфіскацію особисто належного обвинуваченому майна.
Суд вважає, що таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у відповідності до ст. 93 КПК України за проведення експертиз суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 305 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді двох років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 305 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі у виді п`яти років позбавлення волі з застосуванням ст. 77 КК України без конфіскації особистого майна.

У відповідності до ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді п`яти років позбавлення волі з застосуванням ст. 77 КК України без конфіскації особистого майна.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком три роки. Зобов`язати ОСОБА_3 на підставі ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без дозволу відповідних органів пробації, повідомляти в вищевказані органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в відповідні органи пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити незмінним у вигляді застави.
Речові докази: особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою 8,2136 грама (вага після проведення експертизи), два ватні тампони із змивами з долонь рук та зрізи нігтьових пластин гр. ОСОБА_3 , які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів СВ УСБУ в Харківській області, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1570 грн. 10 коп. за проведення експертиз у справі.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1