Справа № 182/764/16-к
Провадження № 1-кп/0182/24/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.11.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2015 за № 0000953 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської обл., громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , працює обробником птиці ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський», із вищою освітою, розлучений, не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілих ОСОБА_8 ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 01.10.2015 приблизно о 16.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним автомобілем «MERSEDES BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 рухався по вул. Станіславського у м. Нікополь Дніпропетровської обл., зі сторони пр. Трубників в напрямку вул. Краснодонської м. Нікополь.
Під час руху по вищезазначеній вулиці водій ОСОБА_3 , проявляючи злочинну недбалість, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру, не обрав безпечну швидкість руху за умовами дорожньої обстановки, з якою він мав би можливість виконувати всі необхідні дії по керуванню автомобілем, які б забезпечували безпеку руху всіх учасників, виїжджаючи з вул. Станіславського на закругленні дороги праворуч на вул. Краснодонську м. Нікополь, втратив контроль над керуванням керованого ним автомобіля, де в районі будинку АДРЕСА_3 виїхав на ліве узбіччя по напрямку свого руху та допустив передньою лівою частиною керованого ним автомобіля наїзд на пішоходів ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 після чого покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.
Своїми діями ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.9 а), 2.10 а), г), 12.4, 12.9 б) та 12.1 Правил дорожнього руху України:
- п. 1.3 Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими;
- п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3 б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 2.9 Водію забороняється:
- а) керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або під дією наркотичних чи токсичних речовин;
- п. 2.10 У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:
- а) негайно зупинити транспортний засіб та залишатися на місці ДТП;
- г) вжити можливі заходи для надання першої медичної допомоги, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх та відправити постраждалих до медичного закладу;
- п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше ніж 60 км/год;
- п. 12.9 Водію забороняється:
- б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
Порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди внаслідок чого:
-пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеня, очагового забою правої лобної долі, субдуральної гематоми малого об`єму справа, двох забитих ран волосяної частини голови.
Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети, в умовах дорожньо-транспортної пригоди, при зіткненні пішохода з рухаючимся транспортним засобом (автомобілем).
Дані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби.
-пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3-го ступеня, субдуральної гигроми зліва, підшкірної гематоми та забитої рани потиличної області, закритої травми хребта, компресійних переломів тіл 11-12-го грудних хребців.
Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети, в умовах дорожньо-транспортної пригоди, при зіткнення пішохода з рухаючимся транспортним засобом.
Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав. Показав суду, що у жовтні 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода. В той день він вживав алкогольні напої так як посварився з дівчиною, пив пиво. Скільки саме випив, не пам`ятає. Сів за кермо автомобіля «MERSEDES BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Автомобіль на нього не зареєстрований, довіреності на автомобіль також у нього не було. У нього був технічний паспорт на автомобіль та посвідчення водія. У автомобілі, на той момент, разом з ним був ОСОБА_11 , який також знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Вони з ОСОБА_11 їхали до нього додому по вул. Станіславського зі сторони вул. Трубників в сторону вул. Краснодонської. Він виїжджав зі сторони лікарні і збив людей на перехресті з вул.. Краснодонська. Де саме, чи на дорозі, чи на узбіччі, він вже не пам`ятає. ОСОБА_11 крикнув йому «ти збив людей», далі він себе не контролював. Спочатку він зупинив автомобіль, однак з авто не виходив, не дивився, що саме сталося, а далі втік з місця ДТП. Поїхав по вул. Електрометалургів, потім по вул. Трубників і заїхав у якийсь двір, вулиці не знає. Що за ним їхали якісь автомобілі, він не бачив. Він тоді себе не контролював. Зупинився через те, що заїхав у глухий кут двору. Там його і затримали співробітники поліції та відвезли на медогляд. Швидкість, з якою він рухався була приблизно 40 км/год. В поворот він вписувався. Потерпілих не бачив. Про ДТП почув від ОСОБА_11 . Після цього зупинився в районі магазину, який там знаходиться, на відстані приблизно через 1,5 від місця ДТП. Обставини ДТП не пам`ятає через те, що знаходився у стані алкогольного сп`яніння та хвилювання із-за ДТП. Раніше він притягувався до відповідальності по КУпАП за порушення правил дорожнього руху, це було років 7 назад. Кається у скоєному. Просить пробачення у потерпілих. Він сам у 11 класі був потерпілим в результаті ДТП. Визнає заявлені цивільні позови як в частині відшкодування спричиненої матеріальної шкоди так і стосовно відшкодування моральної шкоди частково, вважає суми завищеними. Він хотів поїхати в лікарню до потерпілих, щоб вирішити питання про відшкодування шкоди, але слідчий сказав, що їхати не треба. Поїхали до потерпілих його батьки, але потерпілі відмовилися брати гроші. Уже в судовому засіданні вони пропонували сплатити потерпілим 100 000 грн., але ті відмовилися.
Просив суд не позбавляти його волі. У скоєному він кається.
Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 01.10.2015 вона була у нотаріуса, забирала документи. Більше нічого не пам`ятає. Пам`ятає себе уже в лікарні, коли прийшла до тями. З 01.10 по 16.10.2015 року знаходилася у лікарні ім. Мечникова. У неї була штучна кома. На лікування було потрачено 14 572 грн. 24 коп., це згідно чеків. 19 500 грн. це її середній заробіток, який вона просить стягнути. Раніше вона не боліла, а після травми хворіє. Не може працювати так як працювала раніше. У неї порушена дикція і вона не може спілкуватися з людьми. У неї після травмування постійні болі у спині. Живе вона сама, по господарству їй допомагають діти, сусіди, так як вона сама не може робити. Вона тривалий час рухалася за допомогою костилів. Після травми вона перестала бути розумною людиною. Пенсія у неї маленька, тому вона змушена працювати. Їй шкоду не відшкодовано.
Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що дорожньо-транспортна пригода сталася 01.10.2015. Вона пішла за дитиною до дитячого садку, це звичайний шлях. Забрала дитину, зустріла свою маму. Дитині тоді було 3,5 роки. Як зазвичай йшли по вулиці, дитина розповідала, що робила у дитячому садку. Вони завжди переходили дорогу по пішохідному переходу. Дорогу перейшли по вул.. Краснодонській. Вони дійшли до магазину «Дебют», і більше нічого вона не пам`ятає. Автомобіль вона не бачила, її збили зі спини. Судячи по відбиткам шин, автомобіль наїхав їй на ногу. Вони пройшли м. 5 від проїжджої частини,. Далі лікарня в м. Дніпро, нейрохірургія. Зі слів чоловіка, він у той час був на роботі, до нього зателефонували, він приїхав. Їх спочатку доставили у місцевий відділ хірургії, потім на санавіації їх доставили до лікарні ім. Мечникова в м. Дніпро. Тоді не знали чи виживуть вони, чи ні. Обвинувачений не надав їм ніякої допомоги, а просто втік. У м. Дніпро її дитину відправили у лікарню на вул.. Космічну одного, хоча вона з дитиною ніколи не розлучалася. У дитини був шок, що мами не було поряд. Вона була в комі три дні, її мама - 7 днів. Чоловік розривався між ними. Зі сторони обвинуваченого ніякої допомоги не було. Матеріальна шкода 59 319 грн. 78 коп. - це чеки на лікування в лікарні і в реабілітаційному центрі. Після травми у неї погіршилася пам`ять. Моральну шкоду вона оцінює у 150 000 грн., так як і по цей день вона переживає обставини ДТП. У дитини, яка також постраждала внаслідок ДТП, психологічний стрес, вони були вимушені змінити місце проживання, щоб дитина не чула поліцейських сирен. Її мати, яка раніше була дужа активною, дуже швидко постаріла після аварії. У неї також після ДТП все змінилося. Тепер чоловік готує їжу, робить їй зауваження з приводу того, що вона все забуває. Вона вийшла з декретної відпустки і теж не може нормально працювати. Вона забуває, тому пише список справ, який вішає у холі. Чоловік їй допомагає. Вона не може стати на стілець, щоб дістатися до верхніх ящиків, боїться впасти. Через те, що почала забувати, а це видно зі сторони, вона обмежила круг свого спілкування, у неї майже немає друзів. Раніше вона з м`ячем грала у футбол, каталася на самокаті, роликах, тоді як на даний час всього цього робити не може. Мама живе у своєму будинку, а вона не може допомогти їй на городі. Їй відомо, що її чоловікові ніхто не пропонував ніяких відшкодувань. Батька обвинуваченого вона не бачила взагалі. Чоловік не говорив, що приходив батько обвинуваченого. До початку судового засідання адвокат ОСОБА_5 від імені обвинуваченого пропонувала їй 100 000 грн. Але вона хоче, щоб обвинуваченого було покарано. Їй дійсно допомагали друзі, знайомі, працівники з роботи чоловіка. Ними понесені витрати на лікування 11 187 грн. 78 коп. Також вони потребують санаторно-курортне лікування, вартістю 48 132 грн., яке вони фактично не проходили. Крім того, після ДТП вони купили 3-х кімнатну квартиру, а до цього була 2-х кімнатна квартира, це необхідно було для зміни місця проживання дитини, щоб йому нічого не нагадувало про ДТП. Її сину були спричинені тілесні ушкодження травма голови, синці, садна. Матеріальну шкоду оцінює у 49 221 грн. 88 коп. На лікування дитини було витрачено 1 089 грн. 88 коп. Потрібно також санітарно-курортне лікування, а це 48 132 грн. Санітарно-курортне лікування вони не проходили. Моральну шкоду, заподіяну її синові, вона оцінює 150 000 грн. Дитина від страху до даного часу боїться поліції, швидкої медичної допомоги. Дитина стала дуже тривожною, сон не спокійним. Раніше дитина була дуже спокійною. Дитині продовжують снитися сни з машинами. Засинає син спокійно, але посеред ночі просинається з криком. Згідно судово-медичної експертизи у сина легкі тілесні ушкодження. Вони ще потратили на лікування 2 500 грн. Потрібно буде ще витрачати.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні суду показав, що у нього був автомобіль «MERSEDES BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 . ОСОБА_3 допомагав йому ремонтувати вказаний автомобіль, у зв`язку з чим він ОСОБА_3 давав автомобіль. Після зміни у законодавстві, він не оформлював на ОСОБА_3 доручення, просто надавав останньому документи і ключі. Він ніколи не бачив ОСОБА_3 у стані алкогольного оп`яніння за кермом. Договір страхування стосовно вказаного автомобіля він не укладав. Автомобіль «MERSEDES BENZ VITO» стояв на автостоянці на … ринку, в гаражі. Ключі і
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні суду показав, що на початку жовтня 2015 року приблизно о 16 год. він був на зупинці міського відділу поліції на автомобілі Ланос. Почув шум мотора автомобіля, побачив, що зі сторони вул. Станіславського рухається мікроавтобус «MERSEDES», білого кольору, який швидко їхав. В районі магазину «Дебют», це навпроти виїзду зі стоянки, вказаний автомобіль виїхав на зустрічну полосу руху. На стороні магазину «Дебют» за бордюром стояли дві жінки і дитина. Автомобіль виїхав на обочину і збив їх, вони розлетілися в різні сторони. Автомобіль, не зупиняючись, поїхав по вул. Краснодонській, повернув на вул. Електрометалургів, і поїхав в сторону ЦУМа по пр-ту. Трубників. Напарник був за кермом автомобіля, а він телефонував до поліції, повідомив про ДТП, сказав, як саме рухається автомобіль, назвав номер та інші відомості, які у нього запитували. Далі автомобіль «MERSEDES» повернув на вул.. Станіславського, потім на вул.. Чубаря, вони за ним рухалися. Потім він побачив працівників ДАІ, які стали вказаний автомобіль переслідувати на патрульному автомобілі. В районі кафе «Горячая тройка» водій залишив автомобіль «MERSEDES», а пасажир залишився у автомобілі. Він разом з працівниками ДАІ почав переслідувати водія, якого затримували він з напарником, а також працівники ДАІ. Коли водія затримували, останній був у стані сильного алкогольного сп`яніння. День тоді був сонячний, було тепло, проїжджа частина була суха. Водій після ДТП навіть не зупинився і не пригальмував. Водію, який вчинив ДТП, вони сигналили, мигали фарами, але той не реагував.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні суду показав, що 01.10.2015 він з напарником знаходився на автомобільній зупинці біля міського відділу поліції у другій половині дня. Побачив, що мікроавтобус «MERSEDES» їде на великій швидкості по вул. Станіславського. На перехресті вул. Станіславського та вул. Краснодонська жінка з дитиною і бабусею стояли біля магазину «Дебют», мікроавтобус «MERSEDES» їх збив, люди від удару відлетіли в різні сторони. Водій, не збавляючи швидкості, поїхав. Люди підійшли до потерпілих. Вони з напарником поїхали за мікроавтобусом. Він світлом фар мигав водію, щоб той зупинився. Напарник повідомив про ДТП в поліцію. Мікроавтобус не зупинився, продовжив рух. На вул. Г. Чорнобиля в м. Нікополі вони пропустили автомобіль ДПС з проблисковими маячками. Але водій «MERSEDESа» не зупинився, заїхав у двір будинку № 40 по пр. Трубників. Там зупинився, оскільки там був тупик, водій залишив автомобіль і почав втікати на пр. Трубників, вони побігли за ним. Водія затримали працівники ДАІ. Він теж підходив до водія, коли його затримували. Водій був у стані алкогольного сп`яніння. Від нього було чути запах алкоголю, його мова була не чітка, він погано стояв на ногах.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні суду показав, що 01.10.2015 він був на роботі. Близько 17.00 год. по телефону дружини до нього зателефонував лікар і сказав, що дружина, дитини і теща знаходяться у травматології, і що потрібна допомога. Він відразу ж приїхав до лікарні, але його не пустили до них, так як дружина і теща були в комі. Його відправили за ліками. Потім постраждалих повезли в лікарню м. Дніпро, і він з товаришем також поїхав туди ж. Батьки ОСОБА_3 приїхали у лікарню на 3-й чи на 4- день. Він не захотів з ними говорити, бо у нього дружина та дитина були у комі, а ті так вони почали говорити, що у них проблемний син. Батьки ОСОБА_3 потім також приходили, але він не хотів з ними спілкуватися. Сам ОСОБА_3 не намагався надати матеріальну допомогу, він його у судовому засідання бачить вперше.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні суду показав, що він їхав на автомобілі ВАЗ-2110 від автовокзалу і повертав в сторону відділу поліції. Біля кафе він побачив, що йому назустріч вилетів мікроавтобус «MERSEDES», який збив двох жінок та дитину. Жінка, яку він збив, від удару аж підлетіла. Мікроавтобус зупинився після ДТП, а потім поїхав. Водій з авто не виходив. За цим автомобілем поїхала поліцейська машина. Після ДТП він спочатку побачив одну жінку, вона лежала на дорозі, а потім побачив, ще одну жінку і дитину. При цьому постраждалі були не на дорозі, а десь на відстані півметра від дороги. Інших автомобілів не було, водієві «MERSEDESа» нічого не заважало
Винуватість обвинуваченого, крім його показів, показів потерпілих, свідків підтверджується також письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження № 0000953:
- карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону до чергової частини штабу Нікопольського МВ 01.10.2015 о 16.24 год. про те, що 01.10.2015 біля кафе «Дебют» по вул. Краснодонська, 1-А у м. Нікополь, сталася ДТП за участю автомобіля білого кольору мікроавтобуса «Віта» номерний знак НОМЕР_3 . Інформація надійшла від громадян. (а.п. 4);
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вiд 01.10.2015, відповідно до якого місцем ДТП є населений пункт м. Нікополь, вул. Краснодонська, 2/3. Погода ясна, без опадів. Напрямок проведення огляду від вул. Станіславського до вул.. Електрометалургів. Вид події: наїзд транспортного засобу на пішохода. Асфальтне покриття сухе, чисте. Нерівності та пошкодження дорожнього покриття відсутні. Дорожнє покриття призначено для руху у двох напрямках. Дорожня розмітка відсутня. До проїзної частини примикає бордюрний камінь з обох сторін. Дорожні знаки відсутні. Пора доби світла. Об`єкти, що обмежують оглядовість робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч відсутні. Транспортний засіб на місці події відсутній. Зафіксовано на місці ДТП сліди гальмування автомобіля «Мерседес Віто», розташовані на проїзній частині, бордюрі; спарені криволінійні, зі змазаним відбитком протектора. Зафіксовано наявність слідів речовини бурого кольору схожої на кров. Виявлено та зафіксована наявність відокремлених від транспортного засобу частини, а саме: фрагмент пластику чорного кольору та фрагмент корпусу дзеркала заднього вигляду автомобіля «Мерседес Віто». (а.п. 6-14);
- схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.10.2015. Місце пригоди АДРЕСА_3 . (а.п. 15);
- таблицями зображень до протоколу огляду місця події, яка відбулася 01.10.2015 в АДРЕСА_3 . (а.п. 16-19);
- протоколом огляду від 01.10.2015 автомобіля «MERSEDES BENZ» д/н НОМЕР_3 . Автомобіль білого кольору, на момент огляду в автомобілі двері передні відкриті та автомобіль має наступні механічні ушкодження а саме: деформовано передню декоративну решітку; деформовано передній бампер, маються ушкодження з лівої сторони у вигляді часткового відокремлення фрагменту бампера, з лівої сторони є сліди краски зеленого кольору; деформація переднього бамперу, а саме ушкодження у вигляді вгини; деформація лівого переднього крила, а саме у вигляді відлущення краски; деформація переднього лобового скла знизу; також на транспортному засобі відсутні обидва бокові дзеркала заднього виду. В ході огляду виявлено та вилучено 9 та 13 слідів пальців рук, ватний тампон з речовиною червоного кольору. До протоколу огляду додано фототаблиці. (а.п. 20-39);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 346 від 01.10.2015 о 17.55 год., згідно якого ОСОБА_11 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. (а.п. 40).
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 347 від 01.10.2015 о 18.10 год., згідно якого ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. (а.п. 41).
- довідкою від 02.10.2015, виданої КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ОСОБА_10 , 3 роки, про те, що він госпіталізований з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій, гематома потиличної області, забій і садна кінцівок. Потребує в подальшому лікування в установі стаціонару. (а.п. 42);
- довідкою № 50 від 01.10.2015, виданої Нікопольською 1-ю міською лікарнею, про те, що невідома дитина з 01.10.2015 перебуває на лікуванні з приводу ЗЧМТ, забій головного мозку, забій, рани потилиці. (а.п. 43);
- довідкою від 01.10.2015, виданої КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» ДОР», про те, що приміщення лікарні був доставлений ОСОБА_3 , 1985 року народження. Скарг немає. Травм, пошкоджень не виявлено. Алкогольне сп`яніння. (а.п. 44);
- довідкою № 52 від 01.10.2015, виданої Нікопольською 1-ю міською лікарнею, про те, що ОСОБА_6 з 01.10.2015 з 16.45 год. перебуває на лікуванні з приводу ВЧМТ, забій головного мозку, забита рана потиличної області. Було проведено ПХО ран голови (а.п. 45);
- довідкою № 51 від 01.10.2015, виданої Нікопольською 1-ю міською лікарнею, про те, що ОСОБА_7 з 01.10.2015 з 16.50 год. перебуває на лікуванні з приводу ЗЧМТ, гематома потиличної області. (а.п. 46);
- довідкою № 1984, виданої КЗ «Дніпровська обласна клінічна лікарня імені І. І. Мечнікова», про те, що до приймально-діагностичного відділення 02.10.2015 (02:15) поступила ОСОБА_6 , 1979 р.н. Діагноз: ВЧМТ, забій головного мозку. Рекомендовано відділення реанімації № 2. (а.п. 68);
- довідкою № 1985, виданої КЗ «Дніпровська обласна клінічна лікарня імені І. І. Мечнікова», про те, що до приймально-діагностичного відділення 02.10.2015 (02:15) поступила ОСОБА_7 , 1957 р.н. Діагноз: ВЧМТ, забій головного мозку. Рекомендовано відділення реанімації № 2. (а.п. 69);
- висновком судово-медичної експертизи № 728 від 28.12.2015, згідно якого у ОСОБА_7 , 1957 року народження виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку ІІІ ступеня, субдуральної гигроми зліва, підшкірної гематоми та забитої рани потиличної області, закритої травми хребта, компресійних переломів тіл 11-12-го грудних хребців, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (згідно пункту 2.1.3 підпункту в Правил судомо-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети, в умовах дорожньо-транспортної пригоди, при зіткнення пішохода з рухаючимся транспортним засобом (автомобілем). Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого.
По виявленим тілесним ушкодженням встановити яким боком була звернута ОСОБА_7 в момент первинного контакту з автомобілем та чи стояла ОСОБА_16 чи рухалася в момент первинного контакту з автомобілем немає можливості, через відсутність об`єктивних судово-медичних даних. (а.п. 92-94);
- висновком судово-медичної експертизи № 727 від 28.12.2015, згідно якого у ОСОБА_6 , 1979 року народження виявлені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забою головного мозку ІІ ступеня, очагового забою правої лобної долі, субдуральної гематоми малого об`єму справа, двох забитих ран волосяної частини голови. Дані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби (згідно пункту 2.2.2 Правил судомо-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети, можливо в умовах дорожньо-транспортної пригоди, при зіткненні пішохода з рухаючимся транспортним засобом (автомобілем).
Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого.
По виявленим тілесним ушкодженням встановити яким боком була звернена ОСОБА_6 та стояла чи рухалась в момент первинного контакту з автомобілем встановити немає можливості, через відсутність об`єктивних судово-медичних даних. (а.п. 97-99);
- висновком судово-медичної експертизи № 726 від 28.12.2015, згідно якого у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми лівої тімяно-потиличної області, гематоми лівої скроневої області, саден лівої скроневої та потиличної області (кількість, форма, розміри в медичних документах не вказані), саден кінцівок (форма, розміри, кількість, точна локалізація в медичних документах не вказані). Дані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно пункту 2.3.3 Правил судомо-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети, можливо в умовах дорожньо-транспортної пригоди, при зіткненні пішохода з рухаючимся транспортним засобом (автомобілем).
Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого.
По виявленим тілесним ушкодженням встановити яким боком був звернений ОСОБА_10 та стояв чи рухався в момент первинного контакту з автомобілем встановити немає можливості, через відсутність об`єктивних судово-медичних даних. (а.п. 102-104);
- письмовим повідомленням заступника начальника відділу управління превентивної діяльності ГУНП в Дніпропетровській області № 97 від 15.01.216 про те, що згідно підсистеми «АДМІНПРАКТИКА» НАІС МВС України, в період з 01.01.2013 по 13.01.2016 (станом на 12.01.2016) відносно ОСОБА_3 , 1985 р.н. адміністративні протоколи за порушення ПДР України, не складалися. (а.п. 112)
- актом обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної вулиці Краснодонська, 2/4 м. Нікополь де 01.10.2015 о 16.30 год. невстановлений водій керуючи автомобілем «MERSEDES BENZ VITO», державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 , 1957 р.н., ОСОБА_6 , 1979 р.н., ОСОБА_17 , 2012 р.н., які знаходилися на узбіччі. У результаті ДТП 3 чоловіки отримали тілесні ушкодження. Дорога є вулицею місцевого значення. Погодні умови: ясно, сухо. Ділянка вулиці горизонтальна. Покриття асфальтобетон. Ямковість відсутня. Ширина проїзної частини 9,3 м. Обмеження руху на даній ділянці 60 км/год. Недоліків в утриманні проїзної частини та технічних засобів регулювання дорожнього руху, які могли бути прямими чи супутніми причинами до скоєння даної ДТП не виявлено. (а.п. 118-19);
- висновком судової авто-технічної експертизи № 70/27-28 від 14.01.20165, згідно якого:
1. Виходячи із слідів гальмування, зафіксованих на проїзній частині після ДТП, швидкість руху автомобіля «Мерседес Бенц Віто» перед гальмуванням була не менш ніж 65,1...68,0 км/год.
2. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Мерседес Бенц Віто» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_3 повинен був діяти згідно вимог п.п. 12.4, 12.9 (ч. «б»), 12.1 Правил дорожнього руху України.
3. При заданому механізмі пригоди дії водія автомобіля «Мерседес Бенц Віто» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 12.4. 12.9 (ч. «б») 12.1 Правил дорожнього руху України.
З технічної точки зору в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП знаходились дії водія ОСОБА_3 невідповідні вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України.
4. Технічна можливість запобігти дорожньо-транспортної пригоди для водія автомобіля «Мерседес Бенц Віто» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_3 визначалась виконанням ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України і для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, котрі не дозволили б йому виконати їх. (а.п. 125-126);
- ксерокопією посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 . Категорії транспортних засобів, на керування якими видано посвідчення «А», «В», «С» та ксерокопією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марка MERSEDES BENZ, модель VITO, фургон малотоннажний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 (а.п. 165).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають вірну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо).
Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини вчинення злочину, а саме, що обвинувачений керуючи транспортним засобом автомобілем, який хоча й був технічно-справним, порушив вимоги ПДР. Також суд ураховує, що наслідком ДТП сталося спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості та тяжких тілесних ушкоджень потерпілим.
Обставинами, що характеризують особу винного, є перша судимість обвинуваченого (а.п. 164), та обставина, що з моменту вчинення злочину пройшов тривалий час, за який він до кримінальної відповідальності не притягувався, що він має постійне місце проживання, працює, за місцем роботи характеризується задовільно, розлучений. Також, суд приймає до уваги і задовільну характеристику з попереднього місця роботи ОСОБА_3 у ТОВ «Чистопілля» (а.п. 160).
На обліку у лікарів психіатра і нарколога обвинувачений не перебуває (а.п. 162, 163).
Судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України).
Обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння (п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України).
Також суд ураховує, що обвинувачений, хоча на словах, не заперечував необхідності відшкодовування наданої потерпілим шкоди, фактично шкоду не відшкодував, хоча його батьки, захисник пропонували передати потерпілим грошові кошти в рахунок часткового відшкодування спричиненої шкоди, але потерпілі відмовилися, що підтвердили у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_14 .
Тому, ураховуючи всі обставини справи, думку потерпілої ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6 , які наполягали на реальному покаранні обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Розглядаючи питання про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд, крім вищезазначених обставин, враховує, що, причиною даної ДТП стало перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, тому суд вважає необхідним застосувати до нього додаткове покарання.
Приходячи до такого висновку, суд враховує поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яке охоплює повноваження суду (його права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Потерпілою ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та Моторного (транспортного) страхового бюро України, згідно якого вона просить суд стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та Моторного (транспортного) страхового бюро України, спричинену матеріальну шкоду у сумі 34 072 грн. 24 коп. та моральну шкоду в сумі 200 000 грн.
Потерпілою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та Моторного (транспортного) страхового бюро України, згідно якого вона просить суд стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та Моторного (транспортного) страхового бюро України, спричинену матеріальну шкоду у сумі 59 319 грн. 78 коп. та моральну шкоду в сумі 150 000 грн.
Потерпілою ОСОБА_6 , як законного представника в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10 , 2012 року народження у кримінальному провадженні, заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та Моторного (транспортного) страхового бюро України, згідно якого вона просить суд стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та Моторного (транспортного) страхового бюро України, спричинену матеріальну шкоду у сумі 49 221 грн. 88 коп. та моральну шкоду в сумі 150 000 грн.
В судовому засіданні цивільні позивачі просили змінити процесуальний статус Моторного (транспортного) страхового бюро України зі співвідповідача на статус третьої особи. Клопотання цивільних позивачів, судом були задоволені. Змінено у кримінальному провадженні процесуальний статус Моторного (транспортного) страхового бюро України з цивільного відповідача на третю особу.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 та їх представник ОСОБА_8 просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Посилалися на обставини викладені в позові.
Потерпіла ОСОБА_7 вказує, що нею були понесені витрати на лікування та на придбання ліків у сумі 14 572 грн. 24 коп. Також, в наслідок скоєння на неї наїзду транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 та отриманих у наслідок наїзду тілесних ушкоджень вона втратила працездатність та не могла здійснювати підприємницьку діяльність в період з 01.10.2015 по 01.02.2016. Згідно щорічної податкової декларації за звітний період об`єм обсягу доходу отриманого за 2015 рік становить 52 000 грн. на підставі поганого стану здоров`я починаючи з 01.02.2016 вона може працювати лише 0,5 робочого дня. Просить стягнути суму втраченого нею середньомісячного заробітку, а саме: за період з 01.10.2015 по 01.02.2016 у розмірі 13 000 грн. та за період з 01.02.2016 по 15.03.2016 у розмірі 6 500 грн., а всього 19 500 грн. Загальна сума спричиненої матеріальної шкоди 34 072 грн. 24 коп. Також просить стягнути з обвинуваченого спричинену моральну шкоду. Моральна шкода, це перенесення душевних страждань у зв`язку із самим фактом ДТП, перенесеним психологічним стресом, потрясінням, втратою свідомості, відчуттям постійної болі від отриманих травм, яка і до тепер періодично проявляється під час зміни погоди. Душевними стражданнями, пов`язаними з тим, що вона не могла своєчасно надати допомоги своєму неповнолітньому онуку ОСОБА_10 та своїй доньці ОСОБА_6 , яка втратила свідомість та була тривалий час непритомною на її очах. Відсутністю можливості працювати та забезпечувати себе та рідних матеріальними благами, відсутністю відчуття щастя від користування всіма благами та перевагами, які дає повністю здорове тіло під час вирішення всіх необхідних побутових потреб, вона певний час відчувала себе тягарем для свого чоловіка та рідних, а також для медичного персоналу. Крім того, вона потребує тривалої реабілітації, оскільки після лікувального втручання усі функції її організму не відновилися, і не відомо скільки часу та грошових коштів буде потрібно для повного відновлення здоров`я до рівня повноцінного життя здорової людини. Моральну шкоду оцінює в сумі 200 000 грн.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 підтримала позов.
Потерпіла ОСОБА_6 вказує, що нею були понесені витрати на лікування та на придбання ліків у сумі 11 187 грн. 78 коп. Крім того, їй необхідно пройти санаторне-курортне лікування терміном 21 день з метою відновлення стану здоров`я після отриманих ушкоджень та психологічної травми, вартість якого становить 48 132 грн. 00 коп. Загальна сума спричиненої матеріальної шкоди 59 319 грн. 78 коп. Також просить стягнути з обвинуваченого спричинену моральну шкоду. Моральна шкода, це перенесення душевних страждань у зв`язку із самим фактом ДТП, перенесеним психологічним стресом, потрясінням, втратою свідомості, відчуттям постійної болі від отриманих травм, яка і до тепер періодично проявляється під час зміни погоди. Душевними стражданнями, пов`язаними з тим, що вона не могла своєчасно надати допомоги своєму неповнолітньому сину ОСОБА_10 . Відсутністю відчуття щастя від користування всіма благами та перевагами, які дає повністю здорове тіло під час вирішення всіх необхідних побутових потреб, вона певний час відчувала себе тягарем для рідних та медичного персоналу. Моральну шкоду оцінює в сумі 150 000 грн.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 підтримала позов.
Потерпіла ОСОБА_6 , як законний представник неповнолітнього ОСОБА_10 вказує, що нею були понесені витрати на лікування та на придбання ліків для неповнолітнього сина ОСОБА_18 у сумі 1 089 грн. 88 коп. Крім того, її неповнолітній син потребує санаторно-курортного лікування терміном 21 день з метою відновлення стану здоров`я після отриманих ушкоджень та психологічної травми, вартість якого становить 48 132 грн. 00 коп. Загальна сума спричиненої матеріальної шкоди становить 49 221 грн. 88 коп. Також просить стягнути з обвинуваченого спричинену моральну шкоду її неповнолітньому синові. Моральна шкода, це перенесення душевних страждань у зв`язку із самим фактом ДТП, перенесеним психологічним стресом, потрясінням. Душевними стражданнями, пов`язаними з тим, що її неповнолітній син ОСОБА_10 не міг відвідувати дитячий садок та виконувати завдання вихователів. Відсутністю відчуття щастя від користування всіма благами та перевагами, які дає повністю здорове тіло, зокрема оперативність у вирішенні всіх необхідних побутових потреб. В наслідок ДТП дитина отримала серйозну психологічну травму, боїться наближення автотранспорту, став самотнім, іноді плаче без причини. Боїться проходити вздовж місця скоєння ДТП по АДРЕСА_4 , так як у нього стаються нервові зриви та психологічні напади. З метою запобігання погіршенню стану психологічного здоров`я дитини вони змушені були витратити грошові кошти та змінити звичайний для усієї родини уклад повсякденного життя та придбати квартиру у іншому районі міста, а саме за адресою: АДРЕСА_5 . Моральну шкоду оцінює в сумі 150 000 грн.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 підтримала позов.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 визнав частково. А саме в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 10 988 грн. 15 коп. Стосовно відшкодування моральної шкоди визнав позовні вимоги частково, а саме в сумі 50 000 грн. Заявлені позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 визнав частково. А саме в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 9 250 грн. 74 коп. Стосовно відшкодування моральної шкоди визнав позовні вимоги частково, а саме в сумі 20 000 грн. Заявлені позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10 визнав частково, а саме в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 375 грн. 02 коп. Стосовно відшкодування моральної шкоди визнав позовні вимоги частково, а саме в сумі 10 000 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_9 проти заявлених позовних вимог потерпілої ОСОБА_7 потерпілої ОСОБА_6 заперечував.
Представник третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі по тексту - МТСБУ) у судове засідання не з`явився. Надав суду заперечення проти позову, згідно якого просив суд в задоволенні позову до МТСБУ відмовити та провести судове засідання за його відсутності. У запереченні також вказав, що для отримання відшкодування, необхідно було звернення до МТСБУ. Цивільні позивачі по справі не подавали до МТСБУ з заявою про проведення страхового відшкодування. Крім того, винуватець ДТП не повідомляв МТСБУ про настання страхового випадку. Вважає, що у даному випадку матеріальна шкода може бути та повинна бути задоволена за рахунок винуватця ДТП, оскільки винуватець ДТП не висловлював свою письмову згоду на відшкодування шкоди за рахунок МТСБУ, як цього вимагає закон.
При вирішенні цивільного позову суд враховує вимоги діючого законодавства.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику застосування судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», (зі змінами та доповненнями) розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно з роз`яснень, наданих у п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами та доповненнями) при вирішенні вимог про відшкодування витрат на лікування, посилене харчування та сторонній догляд судам належить виходити з того, що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.
Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Розглянувши вимоги цивільних позовів, суд вважає, що останні слід задовольнити частково, виходячи із наступного.
І. Щодо позовних вимог ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди.
У позові ОСОБА_7 вказує, про втрату працездатності у період з 01.10.2015 по 01.02.2016. На підтвердження позовних вимог потерпілою ОСОБА_7 надано фіскальні чеки на придбання ліків, товарний чек на придбання корсету та чеки на отримання консультацій лікарів за період з 01.10.2015 до 04.03.2016.
Суду надано виписний епікриз з історії хвороби № Э6938 про перебування ОСОБА_7 у стаціонарі відділення нейрохірургії № 2 КЗ «Обласна клінічна лікарня ім. І. І. Мечникова» з 02.10.2015 по 16.10.2015. Рекомендовано лікування продовжити під наглядом невропатолога, терапевта за місцем проживання.
Доказів продовження лікування потерпілою ОСОБА_7 за місцем проживання суду не надано.
Так, що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 в частині відшкодування витрат на лікування та придбання ліків, то як вбачається з наданих суду: товарного чеку № 54 від 27.10.2015 та фіскальних чеків за період з 01.10.2015 по 20.10.2015, сума матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню становить 11 238 грн. 38 коп. (10 708 грн. 38 коп. медичні препарати + 530 грн. 00 коп. вартість коректора осанки, корсет був приписаний потерпілій лікарем. Суд вважає доведеними наявними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, виписним епікризом з історії хвороби, фіскальними чеками, товарним чеком витрати на лікування. Вказана сума визнана обвинуваченим, за виключенням фіскального чеку від 09.10.2015 на суму 250,23 грн.
Вимоги про стягнення 3 333 грн. 86 коп., (ліки, консультування) на підтвердження чого потерпілою надано два фіскальні чеки за 17.02.2016 на суму 616,18 грн. і 188,87 грн., два фіскальні чеки за 19.02.2016 на суму 953,90 грн. і 387,10 грн., один фіскальний чек за 21.02.2016 на суму 243,86 грн., один фіскальний чек за 01.03.2016 на суму 357,55 грн., один фіскальний чек за 04.03.2016 на суму 85,10 грн., копія чека ПП «ІМПУЛЬС ДЦ» від 05.12.2015 на суму 216 грн. та копія чека ПП «ІМПУЛЬС» від 18.02.2016 на суму 99.00 грн., не підлягають задоволенню у зв`язку з ненаданням суду доказів, про те, що вказані препарати були призначені лікарем, зв`язку з лікуванням в наслідок травмуванням під час ДТП, яка мала місце 01.10.2015, та необхідність консультацій у лікарів приватної клініки (невропатолога, хірурга).
Що стосується вимоги стягнення суми втраченого ОСОБА_7 середньомісячного заробітку, суд враховує наступне.
У відповідності до ч. 1 ст. 1198 ЦК України, розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців.
Згідно ч. 3 ч. 1 ст. 1198 ЦК України, розмір доходу, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, обчислюється виходячи з розміру доходу, який потерпіла мала до ушкодження здоров`я, у сумах, нарахованих до вирахування податків.
Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію, ОСОБА_7 зареєстрована фізичною особою-підприємцем з 2002 року.
Суду потерпілою ОСОБА_7 , надано копію податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, звітну за 2015 рік. Тобто надано податкову декларацію про доходи, отримані у календарному році, коли сталася дорожньо-транспортна пригода.
Проте на порушення вимог ч. 1, 2 ст. 1198 ЦК України, позивачка не надала копію своєї податкової декларації за 2014 господарський рік, яка підтвердила б фактичне здійснення нею підприємницької діяльності та розмір отриманого від неї доходу. А тому суд вважає, що вимоги позивачки ОСОБА_7 в частині відшкодування суми втраченого нею середньомісячного заробітку не доведені, вона не навела суду належних та допустимих доказів і розрахунків на підтвердження цих обставин, у зв`язку з чим у задоволені позовних вимог про відшкодування середньомісячного заробітку необхідно відмовити.
ІІ. Щодо позовних вимог ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди.
На підтвердження позовних вимог потерпілою ОСОБА_6 надано фіскальні чеки на придбання ліків та чеки на отримання консультацій лікарів за період з 01.10.2015 по 25.02.2016.
Суду надано виписний епікриз з історії хвороби № Э6938 про перебування ОСОБА_6 у стаціонарі відділення нейрохірургії № 2 КЗ «Обласна клінічна лікарня ім. І. І. Мечникова» з 02.10.2015 по 16.10.2015. Рекомендовано лікування продовжити під наглядом невропатолога за місцем проживання.
Доказів продовження лікування потерпілою ОСОБА_6 за місцем проживання суду не надано.
Так, що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 в частині відшкодування витрат на лікування та придбання ліків, то як вбачається з наданих суду фіскальних чеків за період з 01.10.2015 по 03.11.2015, сума матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню становить 9 034 грн. 74 коп. медичні препарати. Суд вважає доведеними наявними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, виписним епікризом з історії хвороби, фіскальними чеками витрати на лікування. Вказана сума визнана обвинуваченим.
Вимоги про стягнення 2 153 грн. 04 коп., (ліки, консультування) на підтвердження чого потерпілою надано один фіскальний чек за 14.02.2016 на суму 233,79 грн., один фіскальний чек за 17.02.2016 на суму 147,34 грн., два фіскальні чеки за 18.02.2016 на суму 289,59 грн. і 197,00 коп., один фіскальний чек за 19.02.2016 на суму 687,12 грн., один фіскальний чек за 22.02.2016 на суму 153,40 грн., один фіскальний чек за 25.02.2016 на суму 228,80 грн., копія чека ПП «ІМПУЛЬС ДЦ» від 04.11.2015 на суму 117 грн. та копія чека ПП «ІМПУЛЬС» від 18.02.2016 на суму 99.00 грн., не підлягають задоволенню у зв`язку з ненаданням суду доказів, про те, що вказані препарати були призначені лікарем, зв`язку з лікуванням в наслідок травмуванням під час ДТП, яка мала місце 01.10.2015, та необхідність консультацій у лікарів приватної клініки (невропатолога, хірурга).
Що стосується позовних вимог про відшкодування витрат пов`язаних з проходженням санітарно-курортного лікування терміном 21 день з метою відновлення стану здоров`я потерпілою ОСОБА_6 після отриманих ушкоджень та психологічної травми, вартість якого становить 48 132,00 грн., то суд враховує наступне. 48 132 грн. - вартість витрат, які позивачка повинна буде понести в майбутньому, а саме при перебуванні на санітарно-курортному лікуванні терміном 21 день, відповідно до рахунку ТзОВ «Готельно-курортний комплекс «Карпати». Вартість витрат, які цивільний позивач повинен буде понести в майбутньому, а саме при перебуванні на санітарно-курортному лікуванні і, орієнтовна вартість яких 48 132 грн., стягненню не підлягає, оскільки позивачка ОСОБА_6 , не перебувала на санітарно-курортному лікуванні, а відшкодуванню підлягають лише реальні збитки (ст. 22 ЦК України). При реальному настанні цих витрат та їх підтвердженні відповідними документами цивільний позивач ОСОБА_6 має право звернутись до суду з цивільним позовом, надавши суду відповідні докази. У зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування вартості перебування на санітарно-курортному лікуванні не підлягають задоволенню.
ІІІ. Щодо позовних вимог ОСОБА_6 , як законного представника неповнолітнього ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди.
На підтвердження позовних вимог потерпілою ОСОБА_6 , законним представником неповнолітнього ОСОБА_10 надано фіскальні чеки на придбання ліків та чеки на отримання консультацій лікарів за період з 01.10.2015 по 20.03.2016.
Суду надано виписний епікриз з історії хвороби № 7625 про перебування ОСОБА_10 на лікуванні та обстеженні у ОАІТ та відділення нейрохірургії дитячого віку ОДКБ КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» з 01.10.2015 по 05.10.2015. Рекомендовано приймання медичних препаратів, огляд окуліста.
Доказів продовження лікування потерпілим ОСОБА_10 за місцем проживання суду не надано.
Так, що стосується цивільного позову ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_10 в частині відшкодування витрат на лікування та придбання ліків, то як вбачається з наданого суду фіскального чеку за період з 01.10.2015 по 05.10.2015, сума матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню становить 375 грн. 02 коп. медичні препарати. Суд вважає доведеними наявними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, виписним епікризом з історії хвороби, фіскальним чеком витрати на лікування. Вказана сума визнана обвинуваченим.
Вимоги про стягнення 714 грн. 86 коп., (ліки, консультування) на підтвердження чого ОСОБА_6 надано два фіскальні чеки за 20.02.2016 на суму 70,00 грн. та 113,60 грн., один фіскальний чек за 20.03.2016 на суму 173,26 грн., дві копії чека ПП «ІМПУЛЬС ДЦ» від 20.02.2016 на суму 90 грн. та 169 грн., копія чека ПП «ІМПУЛЬС» від 19.03.2016 на суму 99.00 грн., не підлягають задоволенню у зв`язку з ненаданням суду доказів, про те, що вказані препарати були призначені лікарем, зв`язку з лікуванням в наслідок травмуванням під час ДТП, яка мала місце 01.10.2015, та необхідність консультації у лікаря приватної клініки (невропатолога) та отримання послуг (ЕХО ЕГ та ЕЕГ).
Що стосується позовних вимог про відшкодування витрат пов`язаних з проходженням санітарно-курортного лікування терміном 21 день з метою відновлення стану здоров`я неповнолітнім ОСОБА_10 після отриманих ушкоджень та психологічної травми, вартість якого становить 48 132,00 грн., то суд вважає вказати на наступне. 48 132 грн. - вартість витрат, які ОСОБА_6 , законний представник неповнолітнього ОСОБА_10 повинна буде понести в майбутньому, а саме при перебуванні неповнолітнього на санітарно-курортному лікуванні терміном 21 день, відповідно до рахунку ТзОВ «Готельно-курортний комплекс «Карпати». Вартість витрат, які ОСОБА_6 , законний представник неповнолітнього ОСОБА_10 повинна буде понести в майбутньому, а саме при перебуванні неповнолітнього ОСОБА_10 на санітарно-курортному лікуванні і, орієнтовна вартість яких 48 132 грн., стягненню не підлягає, оскільки неповнолітній ОСОБА_10 , не перебував на санітарно-курортному лікуванні, а відшкодуванню підлягають лише реальні збитки (ст. 22 ЦК України). При реальному настанні цих витрат та їх підтвердженні відповідними документами ОСОБА_6 , як законний представник неповнолітнього ОСОБА_10 має право звернутись до суду з цивільним позовом, надавши суду відповідні докази. У зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування вартості перебування на санітарно-курортному лікуванні не підлягають задоволенню.
ІV. Щодо позовних вимог ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , як законного представника неповнолітнього ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно п. 9. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, потерпілій ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та неповнолітньому ОСОБА_10 було спричинено моральну шкоду, що виразилась в фізичному болю, душевних стражданнях, вимушених змінах в їх житті внаслідок ушкодження здоров`я, необхідності проходження курсу лікування.
Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим, суд приходить до висновку, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілим спричинено моральну шкоду, так як мало місце ушкодження їх здоров`я, що потягло за собою лікування, було змінено звичний уклад їх життя, внаслідок чого всі вони переносили певні моральні страждання. Так, суд вважає обґрунтованими доводи позивачів про відчуття фізичного болю та стан стресу, оскільки такі явища є природними наслідками дорожньо-транспортної пригоди і зазвичай самі по собі викликають певні моральні страждання. Тому, з урахуванням обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких потерпілі зазнали, характеру немайнових втрат, ступеня тяжкості змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі, пов`язаних з обмеженням у пересуванні та з необхідністю витрачати час на лікування, з врахуванням принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що підлягає відшкодуванню на користь потерпілої ОСОБА_7 моральна шкода в розмірі 50 000 грн., на користь потерпілої ОСОБА_6 моральна шкода в розмірі 30 000грн. та на користь неповнолітнього ОСОБА_10 моральна шкода в розмірі 15 000 грн.
При вирішенні цивільних позовів суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 року) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви,- з іншого.
На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, 01.10.2015, за участю транспортного засобу «MERSEDES BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , та яким на момент вчинення дорожнього транспортної пригоди керував ОСОБА_3 , цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу, не застрахована.
Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним.
Факт завдання шкоди потерпілому джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.
Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала.
Деліктне зобов`язання первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.
Таким чином, потерпілому належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.
Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.
Враховуючи загальні норми ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1190 ЦК України, тягар цивільної відповідальності в таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля, чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталася ДТП.
Статтею 1187 ЦК України встановлено відповідальність за завдання шкоди особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Вирішуючи питання про притягнення тієї чи іншої особи до відповідальності за ст. 1187 ЦК, слід визначити дві основні ознаки володільця: юридичну та матеріальну (фактичну).
Юридична ознака володільця полягає в тому, що володільцем визнається тільки та особа, яка на відповідних правових підставах володіє об`єктом, діяльність з яким створює підвищену небезпеку.
У свою чергу матеріальна, або фактична, ознака володільця джерела підвищеної небезпеки означає, що особа повинна здійснювати фактичне володіння (експлуатацію, використання, зберігання, утримання) небезпечними об`єктами.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що заявлені цивільними позивачами майнова та моральна шкода підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 , як фактичного користувача транспортного засобу, та винної особи у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ:
- автомобіль «MERSEDES BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території штрафного майданчику Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути власнику ОСОБА_9 .
Арешт, накладений ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.11.2018 на автомобіль «MERSEDES BENZ VITO», 24.05.2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 - скасувати.
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні експертизи, згідно довідки, в сумі 491 грн. 04 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Цивільні позови ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_6 - як законного представника неповнолітнього ОСОБА_10 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 11 238 (одинадцять тис. двісті тридцять вісім) грн. 38 коп., сплаченого судового збору в сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 20 коп., моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тис.) грн., а всього 61 789 (шістдесят одна тис. сімсот вісімдесят дев`ять) грн. 58 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 9 034 (дев`ять тис. тридцять чотири) грн. 74 коп., сплаченого судового збору в сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 20 коп., моральної шкоди 30 000 (тридцять тис.) грн., а всього 39 585 (тридцять дев`ять тис. п`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 94 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_10 у відшкодування матеріальної шкоди 375 (триста сімдесят п`ять) грн. 02 коп., моральної шкоди 15 000 (п`ятнадцять тис.) грн., а всього 15 375 (п`ятнадцять тис. триста сімдесят п`ять) грн. 02 коп.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 491 (чотириста дев`яносто одна) грн. 04 коп.
Речовий доказ:
- автомобіль «MERSEDES BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території штрафного майданчику Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути власнику ОСОБА_9 .
Арешт, накладений ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.11.2018 на автомобіль «MERSEDES BENZ VITO», 24.05.2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 - скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Сторони кримінального провадження можуть отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1