Справа № 204/6473/19
Провадження № 1-в/204/1214/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши в залі судового засідання Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 , представника установи ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України.

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засідання підтримав свою заяву та пояснив, що прийшов час на певні пільги для нього. Йому повідомили, що в нього є шанс, а тому він і подав розглядувану заяву. Також він зазначив, що працює сантехніком в котельні. В лютому місяці він потрапляв у карцер за перебування в стані алкогольного сп`яніння. Також, в цьому місяці в нього було заохочення за гарну роботу.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні розглядуваної заяви, зазначивши при цьому, що засуджений ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 відсутні.

Представник установи в судовому засіданні пояснив, що засуджений ОСОБА_6 характеризується посередньо, мають місце постійні порушення режиму. Заохочення було стимулюючим. На засіданні комісії засудженому було відмовлено в застосуванні до нього ст. 81 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи на засудженого, дійшов до наступних висновків.

Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вироком Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року в частині призначення покарання залишений без змін. Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 07 квітня 2016 року по 21 березня 2017 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Статтею 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право, зокрема, вирішити питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За змістом ст. 81 КК України, умовами умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у частині третій цієї статті; наявність факту того, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 1 частини 3 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ч. 2 ст. 50 КВК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст. 81 КК України є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його поведінка і ставлення до праці.

За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці, добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.

Суд звертає увагу, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого відповідно до ст. 9 КВК України.

Щодо даних про особу, то засуджений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії середньої тяжкості.

Згідно довідки про заохочення і стягнення, засуджений ОСОБА_6 має одне заохочення у вигляді подяки за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці від 09 вересня 2019 року. В той же час засуджений має чотири стягнення, які погашені за плином часу, два з яких за виявлення в стані алкогольного сп`яніння, одне за порушення локалізації та одне за виготовлення та зберігання спиртовмісної речовини. При цьому останнє стягнення було у вигляді суворої догани було накладено на ОСОБА_6 11 липня 2018 року за виготовлення та зберігання спиртовмісної речовини.

Крім того, матеріали справи містять висновок по факту порушення режиму утримання з боку засудженого ОСОБА_6 від 12 січня 2019 року. Згідно цього висновку 03 січня 2019 року, під час виконання службових обов`язків та території котельні, на робочому місці засудженого ОСОБА_6 було виявлено та вилучено зігнуту металеву проволоку (відмичку), яку він використовував для самовільного відкриття прохідних дверей корпусних відділень. На підставі цього, 21 лютого 2019 року, на засудженого було накладено стягнення у вигляді попередження. Більш того, матеріали справи містять постанову № 70 про поміщення засудженого ОСОБА_6 в дисциплінарний ізолятор за перебування на своєму робочому місці в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно характеристики, засуджений ОСОБА_6 під час тримання під вартою у Дніпровській УВП № 4 порушень вимог утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 31 березня 2017 року відбуває покарання у складі господарчої обслуги ДУВП № 4. За період відбування покарання характеризується негативно. Не завжди дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, мав 4 дисциплінарні стягнення, які погашені за плином часу, для стимулювання у засудженого правослухняної поведінки, а також сумлінне відношення до праці було застосовано захід заохочення у вигляді подяки. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їх законні вимоги. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Працевлаштований робітником бригади сантехників установи. До праці ставиться добре, виконує норми виробітку, виявляє корисну ініціативу. Дбайливо ставиться до обладнання, майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює на ним належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботі із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень пожежної безпеки та техніки безпеки праці, виконує правила виробничої санітарії. Додержується трудової дисципліни. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Подалання алкогольної залежності». Відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Відповідно до ст. 110 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом побачень, отримує від них посилки та передачі. Зв`язки з рідними цінує. За складом характеру спокійний, врівноважений та цілеспрямований. На профілактичних обліках не перебуває. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. До малих неформальних груп не належить. Вину у скоєному злочині усвідомив, але глибоко не кається.

Також, адміністрацією Дніпровської УВП № 4 суду була надана психологічна характеристика засудженого ОСОБА_6 . Згідно цієї характеристики у засудженого переважає холеричний темперамент характеру, має сильний, але неврівноважений тип нервової системи, вирізняється підвищеною збудливістю. Йому властиві різкість і поривчастість рухів, сила, імпульсивність. Холеричний темперамент часто виявляється у дратівливості, афективності, нестриманості, запальності, нездатності до самоконтролю за напружених обставин. У засудженого виражений гіпертивний тип акцентуації характеру. Це свідчить про деяку демонстративність поведінки, прагнення здаватися краще в очах оточуючих людей, висловлювати тільки соціально схвалювані думки. Разом з тим, ці риси самоконтролю і недостатньо серйозним ставленням, можуть поєднуватися з легковажністю, підвищеною дратівливістю, відсутністю обов`язків.

Співставляючи надані характеристики засудженого ОСОБА_6 , можна зробити висновок, що вони суперечать одна іншій. Так, з загальної характеристики засудженого вбачається, що останній за складом характеру спокійний, врівноважений та цілеспрямований, в той час, як психологічна характеристика свідчить на користь того, що ОСОБА_6 має неврівноважений тип нервової системи, вирізняється підвищеною збудливістю, холеричний темперамент, що часто виявляється у дратівливості, афективності, нестриманості, запальності, нездатності до самоконтролю за напружених обставин. Таким чином суд критично ставить до наданих характеристик, оскільки вони суперечать одна іншій.

Суд також звертає увагу, що згідно пояснень представник установи в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_6 характеризується посередньо, однак, згідно загальної характеристики останній характеризується негативно, при цьому не виявляє щирого каяття у скоєному злочині.

Більш того, згідно характеристики, засуджений ОСОБА_6 під час тримання під вартою у Дніпровській УВП № 4 порушень вимог утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав, однак вказана обставина спростовується поясненнями представника установи в судовому засіданні, а також довідкою про стягнення та заохочення, згідно якої засуджений має одне заохочення у вигляді подяки за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці від 09 вересня 2019 року та чотири стягнення, які погашені за плином часу. При цьому останнє стягнення було у вигляді суворої догани було накладено на ОСОБА_6 11 липня 2018 року за виготовлення та зберігання спиртовмісної речовини.

Окрім цього, матеріали особової справи містять витяг з протоколу засідання комісії Дніпровської УВП № 4 від 14 листопада 2018 року, згідно якого ОСОБА_6 було відмовлено в направленні до суду матеріалів на предмет застосування до нього ст. 82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення. Також матеріали особової справи містять витяг з протоколу засідання комісії Дніпровської УВП № 4 від 30 серпня 2019 року, згідно якого ОСОБА_6 було відмовлено в направленні до суду матеріалів на предмет застосування до нього ст. 82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення.

Наведене вище в сукупності, на переконання суду, свідчить про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення в Дніпровський апеляційний суд через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1