Провадження № 11-кп/4820/656/19
Категорія: Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

30 вересня 2019 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_3 та в його інтересах захисника ОСОБА_4 , прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 - на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 06 червня 2019 року ОСОБА_3 визнано невинуватим та виправдано за ч.2 ст.185 КК України (епізоди від 12 липня 2018 року, 5-6 вересня 2018 року), ч.2 ст.289 КК України у зв`язку із недоведеністю вчинення ним цих кримінальних правопорушень.
Визнано ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 (епізод від 15 вересня 2018 року ), ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання:
-ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахується з моменту його затримання, а саме з 26 грудня 2018 року, зараховано в строк відбуття покарання термін перебування його під вартою з цієї дати, а також строк перебування під вартою в період з 15 вересня 2018 року по 15 листопада 2018 року.
Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №6-763/18 від 17.10.2018 року на суму 572 грн., трасологічної експертизи №1-3-12/18 від 11.012019 року в сумі 429 грн., дактилоскопічної експертизи №1.4-39/19 від 16.01.2019 року в сумі 1144 грн. стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави.
Питання речових доказів вирішено на підставі ст. 100 КПК України.
Не погоджуючись з вироком місцевого суду, 03 липня 2019 року обвинувачений ОСОБА_3 подав на нього апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам п.4 ч.2 ст.396 КПК України, так як мотивувальна частина апеляційної скарги не відповідає резолютивній частині.

Як убачається з апеляційної скарги, ОСОБА_3 просить вказаний вирок скасувати і винести новий, проте не конкретизує своїх вимог, виходячи з доводів, викладених в мотивувальній частині апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_4 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , не погодившись з вироком місцевого суду, 09.07.2019 року подала на нього апеляційну скаргу, яка, також, не відповідає вимогам п.4 ч.2 ст.396 КПК України, оскільки захисник просить закрити провадження у справі щодо ОСОБА_3 , але не вказує з яких підстав.

Прокурором Тернопільської місцевої прокуратури 12.07.2019 року подана апеляційна скарга на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 06.06.2019 року, яка не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.396 КПК України, так як прокурор просить ухвалити новий вирок і дати іншу оцінку доказам, які досліджені судом першої інстанції, однак клопотання про дослідження доказів не заявляє.

Відповідно до припису ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційні скарги подано без додержання вимог ст.396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційних скарг без руху, в якій зазначаються недоліки скарг і встановлюється достатній строк для їх усунення.

Відтак, вказані недоліки необхідно усунути.

Керуючись ч.ч.1, 2 ст.399 КПК України, суддя -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_3 та в його інтересах захисника ОСОБА_4 , прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 - на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2019 року залишити без руху та надати апелянтам 10 днів строку, з дня отримання копії ухвали, для усунення цих недоліків.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду ОСОБА_2