Справа № 524/3362/19
Провадження № 1-кп/524/279/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2019 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:
Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001011, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іса, Селемджинського району, Амурської області, росіянина, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 15.03.2019 року близько 01-50 години, знаходячись в магазині «Продукти цілодобово», розташованого по вул. Київській, б. 63 в м.Кременчуці, стояв в черзі на касі за малознайомим ОСОБА_5 , який розраховувався за продукти. Вийшовши з магазину, обвинувачений ОСОБА_4 попрохав у потерплого ОСОБА_5 цигарку, після чого останній випадково передав обвинуваченому ОСОБА_4 свою розрахункову карту. Відійшовши від магазину обвинувачений ОСОБА_4 виявив у себе в кишені разом із цигарками розрахункову картку банку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , після чого, у нього раптово виник прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна у вигляді зняття грошових коштів із вказаної картки.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , о 02 годині 03 хвилини 15.03.2019 року, діючи з корисливих мотивів та мети, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, таємно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу з банкомату, розташованого по пр.. Свободи, 39/43 в м.Кременчуці, запам`ятавши раніше пін код, який вводив ОСОБА_5 при здійсненні розрахунку за продукти харчування, зняв грошові кошти в сумі 3000 грн.
З місця вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 3000,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 15.03.2019 року близько 01-50 години здійснював покупки в магазину «Продукти цілодобово» по вул. Київській, 63 в м.Кременчуці. Перед ним в черзі стояв малознайомий йому ОСОБА_5 . Коли вони вийшли з магазину, то він запитав цигарку, а ОСОБА_5 разом з цигарками передав йому і картку. Виявивши картку у себе разом з цигарками, вирішив зняти з неї грошові кошти, оскільки запам`ятав пін код. Тому 15.03.2019 року близько 02 години з банкомату, що по пр.. Свободи, 39/43 зняв 3000 грн.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання в якому просив слухати справу за його відсутності, щодо міри покарання покладалась на розсуд суду.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, які вважають за можливе проводити судовий розгляд у відсутність потерпілої, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без її участі, оскільки можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Суд дійшов до переконання, що вина ОСОБА_4 доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, як умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.. 12 КК України є умисним злочином середньої тяжкості; також положення ст.. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та згідно до положень ст.. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.
Обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до інформаційної довідки в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті передбачаючої відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення не пов`язаного з ізоляцією від суспільства з застосуванням ст.. 75 КК України, тобто звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, поклавши відповідно до ст.. 76 КК України на нього обов`язки, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для його виправлення.

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя: ОСОБА_1