Справа №636/2665/19
Провадження №1-кс/636/1130/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2019 року м. Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
03.07.2019 року до суду надійшла скарга ОСОБА_4 зі змісту якої слідує, що ним на адресу Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області 15.03.2019 року подана заява про внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 190 ч.1, 358 ч.2, ч.3, ч.4 КК України.

01.07.2019 року скаржник знову звернувся з цього ж приводу з повторною заявою та отримав відповідь заступника начальника СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області про те, що його заява від 15.03.2019 року була зареєстрована 29.05.2019 року в журналі обліку Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області під №4908. Перевірка викладених у заяві відомостей проведена у порядку Закону України «Про звернення громадян» у зв`язку з відсутністю в них достатніх обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 , посилаючись на ст. 214 КПК України, вважає, що його права були порушенні, у зв`язку з чим й звернувся з цією скаргою до слідчого судді, в якій просив:

- відновити йому строк на звернення до суду з цією скаргою тому, що звичайний строк досудового розслідування становить 2 місяці, а відтак скаржник вважав, що він не має права втручатися та впливати на об`єктивність розслідування і тому думав, що саме після спливу цього строку він може отримати об`єктивні дані, а відтак саме після спливу 2 місяців після подачі заяви від 15.03.2019 року він звернувся до слідчого з запитом та отримав 18.06.2019 року відповідь датовану 06.06.2019 роком. Після цього скаржнику потрібно було порадитися з юристом, прийняти рішення та скласти відповідні документи, а це потребує часу;

- зобов`язати компетентних осіб Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області внести відомості про кримінальні правопорушення за попередньою кваліфікацією за обставинами, викладеними в заявах від 15.03.2019 року та від 01.07.2019 рік до ЄРДР.

Від скаржника надійшла заява в який він просив суд розглянути скаргу за його відсутності, посилаючись на потребу виїхати для консультації з приводу лікування.
За вказаних обставин, враховуючи необхідність перебування скарги в провадженні суду в межах встановленого ст. 306 КПК України строку розгляду, беручі до уваги, що скаржник належним чином про дату розгляду скарги повідомлений, виходячи з принципу змагальності кримінального процесу, обов`язку учасників провадження добросовісно користуватись своїми процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, слідчий суддя вважає можливим розгляд скарги ОСОБА_4 здійснити без його участі, з урахуванням положень ст. 306 КПК України, принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав в межах та у спосіб, передбачених КПК України на підставі наявних матеріалів.
Представник Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області проти скарги заперечував, посилаючись на те, що вона необгрунтована, містить суперечливі відомості, а відтак просив суд відмовити в її задоволенні чи повернути заявнику.

Слідчий суддя вислухавши представника прокуратури та дослідивши матеріали скарги, дійшов до наступного:

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, перелік, яких вказаний в ст. 303 КПК України.
Пунктом 1 ч.1 вказаної статті передбачено, що на досудовому провадженні зокрема може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії, передбачено ч. 1 ст. 304 КПК України.
Відповідно до ст. 214 КПК України - слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином слід мати на увазі, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Беручи до уваги положення ч. 1 ст. 214 КПК, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч. 5 ст. 115 КПК, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.
Слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_4 перший раз звернувся до Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області з заявою про внесення в ЄРДР відомостей про злочини, передбачені ст. ст. 190 ч.1, 358 ч.2, ч.3, ч.4 КК України 15.03.2019 року. Як зазначив скаржник він особисто приніс вказану заяву саме 15.03.2019 року до ВП ГУНП, зазначені доводи скаржника прокурором не спростовані. В той же час зі скаргою на дії слідчого щодо невнесення відомостей за його заявою, датованою та отриманою ВП ГУНП 15.03.2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду лише 03.07.2019 року, тобто після спливу майже 4 місяців. При цьому в скарзі йдеться мова про визнання причини пропуску строку на оскарження поважною та поновлення строку для оскарження бездіяльності.
Відповідно до ст.117 КПК України, пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.
Відповідно до положень ст. 116 КПК України закон вимагає від учасників кримінального провадження обов`язку дотримання встановлених КПК процесуальних строків, зазначене положення є визначальним і в практиці Європейського Суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, а також дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків.
Звертаючись до суду ОСОБА_4 порушує питання про поновлення строку на звернення до суду з цією скаргою.
Статтею 304 КПК України передбачено, що скарга повертається, якщо, зокрема подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення. Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами. Ухвала про повернення скарги може бути оскаржена в апеляційному порядку. При цьому повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим кодексом.
Таким чином зі змісту вказаної статті слідує, що у випадку пропуску строку, встановленого для подання скарги, скарга повертається особі, якщо при її поданні особа не порушила питання поновлення цього строку. Слідчий суддя, за наявності відповідної заяви, може поновити строк, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба родичів тощо). Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги.
У випадку якщо скарга не відповідає вимогам закону, слідчий суддя виносить ухвалу про повернення скарги. Так, скарга не відповідає вимогам закону, якщо зокрема її подано після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Слідчий суддя ретельно вивчивши заяву ОСОБА_4 з приводу поновлення йому строку на звернення до суду з цією скаргою в частини внесення відомостей до ЄРДР за його заявою, датованою 15.03.2019 року не знаходить підстав для його поновлення, оскільки підстав порушення строку з поважних, об`єктивні причин, внаслідок яких скаржник не зміг вчасно реалізувати своє право на подання скарги ОСОБА_4 не зазначено.
Виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального процесу, передбачених ст. 7 КПК України та наведених вище положень ст. ст. 115, 116, 117, 214, 303, 304 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що дану скаргу подано після закінчення встановленого законом строку, тобто після закінчення 10-ти денного строку, який починається після спливу 24 годин з моменту отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Поновити строк на оскарження не вбачається можливим, оскільки поважних причин неможливості своєчасного звернення до суду скаржником не зазначено. За таких обставин скаргу в частині зобов`язання компетентної особи Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області внести до ЄРДР відомості по заяві ОСОБА_4 від 15.03.2019 року слід повернути відповідно до ст. 304 ч. 2 п. 3 КПК України, роз`яснивши, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Що стосується вимог ОСОБА_4 про зобов`язання компетентної особи Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР по його заяві, датованій 01.07.2019 року слідчий суддя приходить до наступного. З зазначеною заявою скаржник повторно звернувся до ВП ГУНП 01.07.2019 року про що свідчить підпис та печатка уповноваженої на прийняття таких заяв особи ВП. Зі скаргою до суду ОСОБА_4 звернувся 03.07.2019 року, тобто протягом строку, передбаченого діючим КПК України.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Частина 2 ст.214 КПК України зазначає, що до ЄРДР вносяться відомості про: дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Як вбачається з заяви ОСОБА_4 від 01.07.2019 року, вона відповідає вимогам ст. 214 КПК України, вказаним вище, у ній містяться відомості які можуть слугувати такими, що вказують на вчинення кримінального правопорушення і їх необхідно перевірити в процесі розслідування кримінального провадження та надати відповідну оцінку згідно діючого законодавства.
Зі змісту відповіді заступника начальника СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області слідує, що його заява від 15.03.2019 року була зареєстрована 29.05.2019 року в журналі обліку Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області під №4908. Перевірка викладених у заяві відомостей проведена у порядку Закону України «Про звернення громадян» у зв`язку з відсутністю в них достатніх обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокуратури під час досудового розслідування» - необхідність існування судового порядку оскарження аналізованого виду бездіяльності ґрунтується на закріпленні у ст.214 КПК обов`язку слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Таким чином, на відміну від процесуального порядку реагування на заяви та повідомлення про злочин, який було встановлено в КПК 1960 року, згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Окрім КПК, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року за №139, прийнятим на виконання вимог КПК.

У судовому засіданні представником органу прокуратури не наведено доводів і не надано відповідного обґрунтування згідно норм чинного законодавства, судової практики, правових позицій того, чому відомості, викладені в повідомленні ОСОБА_4 від 01.07.2019 року, не були в термін, передбачений КПК України, внесені до ЄРДР; не надано відповідних документів перевірки заяви з приводу того, чому повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення не підлягає внесенню до ЄРДР, посилаючись лише на те, що у заяві відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про вчинення правопорушень.

Слідчий суддя не погоджується з твердженнями представника прокуратури, оскільки - зі змісту імперативної норми ст. 214 КПК України слідує, що слідчий, прокурор, отримавши повідомлення про кримінальне правопорушення не повинен оцінювати його на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Таким чином необхідно звернути увагу на те, що вимоги, передбачені ст. 214 КПК України не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Таким чином, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.
На окрему увагу заслуговує питання застосування до відповідних правовідносин Закону України «Про звернення громадян». Варто враховувати, що цей нормативно-правовий акт має свою мету і певним чином урегульовує питання взаємодії громадян з державними органами, у тому числі з органами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування. Водночас слід зробити застереження щодо недопустимості підміни нормами цього закону положень, які визначають порядок реагування державних органів на одержання інформації про вчинені кримінальні правопорушення.
Так, відповідно до преамбули Закону України «Про звернення громадян» він регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Водночас, якщо особа звертається із певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то таке звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах. Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК, а які таких відомостей не містять, за правилами Закону України «Про звернення громадян», оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.
Незважаючи на те, що ОСОБА_4 01.07.2019 року звернувся до ВП ГУНП з заявою, зі змісту якої не слідує, що скаржник реалізував своє право внести в органи поліції пропозиції про поліпшення діяльності, або викривав недоліки в роботі, оскаржував дії посадових осіб, не висловлював ОСОБА_4 й пропозицій його можливої участі в управлінні державними справами, не впливав на поліпшення роботи органів поліції, навпаки зі звернення вбачається, що він звернувся із певним документом до органу, відповідального за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаним із вчиненням, на його думку, кримінальних правопорушень.
Відповідно до вимог ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього кодексу. Ухвала слідчого судді за результатми розгляду скарги на бездіяльність під час досудового розслідування можу бути про зобов`язання вчинити певну дію.

Таким чином, з огляду на чіткий обов`язок внесення слідчим чи прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР із встановленням обмеженого процесуального строку для його виконання, за наявності лише загальних вимог до заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, при наявності встановлення факту звернення ОСОБА_4 із заявою та констатації факту невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в межах регламентованого ст.214 КПК 24-годинного строку, необхідно постановити ухвалу про часткове задоволення скарги ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 214, 303-307, 309, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення задовольнити частково.
Відмовити ОСОБА_4 в поновленні строку на звернення до суду зі скаргою в частині зобов`язання компетентної особи Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР за його заявою, датованою 15.03.2019 року та повернути йому скаргу в цій частині.
Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати скаржнику разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами. Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ухвала в цій частині може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Зобов`язати уповноважених відповідальних посадових осіб Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області, внести відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення на підставі повідомлення ОСОБА_4 від 01.07.2019 року у відповідності до ст. 214 КПК України.
В задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Копію ухвали надати учасникам процесу.

Ухвала в цій частині оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1