Єдиний унікальний номер 205/6827/19
У Х В А Л А
20 листопада 2019 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001487 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт на певний період доби обвинуваченому ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ризики, не змінилися, окрім того, перебуваючи на свободі, останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення. Але ж у в зв`язку з тим, що потерпіла померла, а свідок ОСОБА_6 знаходиться на тривалому лікуванні, розгляд обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 з об`єктивних підстав може бути тривалим, а тому вважає за можливе змінити запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала щодо зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, його захисника, дослідивши їх доводи і обґрунтування, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, у відношенні обвинуваченого було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого збігає 21.11.2019 року.

При тому, що главою 18 КПК України передбачено, що незалежно від стадії судового розгляду обов`язок доказування щодо необхідності застосування конкретного запобіжного заходу, наявності ризиків та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу покладається саме на прокурора.

Крім того, суд, вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , враховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, відповідно до п.47 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 року у справі «Болдирєв проти України» викладені висновки про те, що, згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення волі, і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою. На таку ж позицію ЄСПЛ вказував і в рішеннях у справах «Яблонський проти Польщі» та «І. А. проти Франції».

Суд також вважає, що тяжкість пред`явленого обвинувачення, сама по собі, не може слугувати виправданням та обґрунтуванням тривалого періоду утримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, а саме, з червня 2019 року. На це посилається у своєму рішенні і ЄСПЛ у справі «Калашников проти Росії» вкотре нагадавши, що лише сам по собі факт обвинувачення особи у вчиненні тяжкого злочину не може бути підставою для тримання особи під вартою у період проведення судового розгляду.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 має постійне місце проживання та реєстрації, за яким, згідно характеристики, скарги від сусідів не надходили, під вартою перебуває з червня 2019 року.

Враховуючи вищевикладене та зазначені вимоги діючого законодавства, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Тому, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання характеризується з позитивного боку, тому суд вважає необхідним обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки продовжує існувати ризик переховування від суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 177, 181, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу задовольнити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк судового розгляду, але не більше 60 днів до 24-00 години 17 січня 2020 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1.Не відлучатися з 21.00 годин до 07.00 години з постійного місця проживання, що знаходиться для обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду.

2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду.
3. Повідомляти прокурора, суд про зміну місця фактичного проживання.

Обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Новокодацькому ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1