ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2370/19 Справа № 206/3791/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засуджений ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2019 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2019 року було задоволено подання начальника Державної установи Ігренського ВЦ (№133) та умовно-достроково звільнено від відбування покарання на 3 місяці 11 днів засудженого ОСОБА_7 .
Як встановлено судом, ОСОБА_7 відбув 1/2 покарання, у ДУ "ІВЦ (№133)" характеризується позитивно, має 1 заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці отримане у травні 2019 року, стягнень не має, працевлаштований в їдальні установи за власним бажанням на добровільній основі. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться відповідально та з розумною ініціативою. Допомагає іншим засудженим. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Повернення». Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов та побачень. Провину у скоєному злочині визнає і кається, позову не має.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2019 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання начальника Державної установи Ігренського ВЦ (№133) та умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при постановленні ухвали суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_7 був неодноразово судимий, в тому числі за ст. 309 ч. 1 КК України, останній раз вироком Селидівського міського суду Донецької області від 08 червня 2017 року, за яким на даний час відбуває покарання.
Також, зазначає, що в ДУ «Ігренський виправний центр (№ 133)» було утворено комісію із застосування до засуджених заохочувальних норм закону, яка 06 березня 2019 року розглядала можливість застосування до засудженого ОСОБА_7 ст. 82 КК України щодо заміни не відбутої частини покарання більш м`яким і згідно протоколу засідання комісії №5 від 06 березня 2019 року відмовлено ОСОБА_7 у застосуванні до нього ст. 82 КК України, у зв`язку з тим, що він не став на шлях виправлення.
Крім того, суд не врахував особу засудженого ОСОБА_7 , який був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком але 27 лютого 2018 року іспитовий строк був скасований.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор свою апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених в ній.
Засуджений проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку засудженого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов правильного висновку про наявність переконливих доказів, які у своїй сукупності свідчать про доведеність виправлення засудженого.

Так, відповідно до матеріалів справи вбачається, що відбуваючи покарання у ДУ «ІВЦ (№133)», ОСОБА_7 характеризується позитивно, має 1 заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, отримане у травні 2019 року, стягнень не має, працевлаштований в їдальні установи за власним бажанням на добровільній основі. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться відповідально та з розумною ініціативою. Допомагає іншим засудженим. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Повернення». Підтримує зв`язку з рідними шляхом телефонних розмов та побачень. Провину у скоєному злочині визнає і кається, позову не має.

Отже, ОСОБА_7 за 1/2 відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, працевлаштований, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, має позитивну характеристику, а тому наявні підстави вважати, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення і до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.

Щодо посилань прокурора на відмову комісії Державної Установи Ігренський виправний центр (№133) про застосування до засудженого ст. 82 КК України, то така відмова також не може бути прийнята судом апеляційної інстанції як підстава для скасування ухвали, оскільки ОСОБА_7 було відмовлено в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким, а не застосування умовно-дострокового звільнення засудженого.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2019 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3