Номер провадження: 11-сс/813/1834/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22.10.2019 про часткове задоволення клопотання старшого слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні №0002725, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2019,-

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22.10.2019 частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 , та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, в сумі 100 350 (сто тисяч триста п`ятдесят) гривень. строком до 23.11.2019 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Одесі, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодружений, має малолітню дитину 2015 р.н., офіційно не працевлаштований, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , до затримання фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого неодноразово, осатаній раз:

- 13.10.2008 Комінтернівським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до 8 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121

КК України, у кримінальному провадженні №0002725, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2019.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що на даному етапі досудового розслідування прокурором доведено обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які наведені в клопотанні слідчого та в своїй сукупності свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання цим ризикам. Слідчий суддя, також керуючись вимогами кримінального процесуального законодавства та практикою Європейського суду з прав людини, з урахуванням характеру та обставин інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 діяння, його майнового та сімейного стану, одночасно визначив альтернативний вид запобіжного заходу заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з розрахунку його розміру, встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», станом на 01.07.2019 року.

Обставини, встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 22.07.2019 приблизно о 14:00 годині, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Семена Палія, неподалік від будинку № 123, на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли в ході словесного конфлікту з раніше незнайомим йому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з прямим умислом, спрямованим на заподіяння йому тілесних ушкоджень, з метою завдання шкоди здоров`ю, діючи цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, підбіг до ОСОБА_11 та, застосовуючи фізичну силу, повалив останнього на асфальтне покриття, в результаті чого потерпілий впав на спину.

Після зазначених дій, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , підійшов до потерпілого, який втратив можливість здійснювати опір в результаті падіння, та умисно правою рукою наніс останньому один удар ножем в область грудної клітини та правою ногою у взутті наніс не менше трьох дарів в область життєво важливого органу голови.

В результаті умисних, протиправних дій, ОСОБА_8 , заподіяв потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного ножового поранення чергової порожнини (через грудну клітину) з пораненням коси, що у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

22.07.2019 ОСОБА_8 затриманий співробітниками Суворовського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області, в порядку ст. 208 КПК України.

23.07.2019 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні №0002725, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2019.

22.10.2019 слідчим суддею продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 23.11.2019 у зв`язку з необхідністю додатково витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово-медичних експертиз, призначити й провести молекулярно-генетичної експертизи, оглянути й долучити до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів відповідні речі, ознайомити підозрюваного та його захисника з матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись із прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу, як незаконну, скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 на строк проведення досудового розслідування, без можливості внесення застави.

Вважає, що встановленні судом під час розгляд клопотання слідчого обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а саме: спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків: іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

Вказує, що слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу не взято до уваги вищевказані ризики, а також тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , чим порушено вимоги ч. 1 ст. 178 КПК України, яка встановлює, що слідчий суддя зобов`язаний оцінити ризики зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити оскаржену ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997, § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно

ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому не перевіряється апеляційним судом.

Щодо доводів апеляційної скарги про неврахування слідчим суддею ризиків, встановлених в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого, а також тяжкості злочину, що інкриміновано підозрюваному.
Під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вище вимог Закону та Конвенції при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, за яке визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років з конфіскацією майна, таким чином, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 неодружений, офіційно не працевлаштований, не має реєстрації в м. Одесі, неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів, що в сукупності свідчить про недостатню міцність соціальних зв`язків вказаної особи та схильність до вчинення злочинів.

Також апеляційний суд вважає, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин.

Крім того, апеляційний суд вважає, що у кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_8 матиме змогу незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним злочину дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки такий запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що слідчий суддя, керуючись вимогами кримінального процесуального законодавства та практикою Європейського суду з прав людини, з урахуванням характеру та обставин інкримінованого підозрюваному

ОСОБА_8 діяння, його майнового та сімейного стану, не прийняв до уваги доводи слідчого та прокурора щодо неможливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу та одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив альтернативний вид запобіжного заходу заставу.

Так, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Крім того, апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді, що відповідно до вимог ст. 183 КПК України, не визначення розміру застави у кримінальному проваджені, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, належить до права суду, а не до його обов`язків.

Також, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави під час продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції та правової позиції ЄСПЛ, викладеної у

п. п. 61, 62 рішенні у справі «Боротюк проти України», Суд визнає, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, але Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою, та у практиці ЄСПЛ існує презумпція на користь звільнення особи з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними». У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.
Таким чином, слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховано наявність ризиків, які встановлені в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого, а також тяжкість злочину інкриміновано підозрюваному, та обґрунтовано доводи про необхідність одночасного визначення альтернативного виду запобіжного заходу застави в даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині колегія суддів визнає необґрунтованими.

Разом з цим, апеляційним судом встановлені обставини, які є підставою для скасування оскарженої ухвали.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, при вирішенні питання щодо визначення розміру застави, який повинен бути достатнім і прийнятним, осатаній повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В оскарженій ухвалі слідчим суддею в мотивувальні та в резолютивній частині вказані різні розміри застави. Крім того, в мотивувальній частині зазначено розмір застави, що суперечить вимогам ст. 183 КПК України та перевищує граничний розмір застосування застави відносно підозрюваного ОСОБА_8 .
Таким чином, апеляційний суд доходить висновку про те, що при обрані альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчим суддею зроблено помилку у визначенні її розміру, який не в повній мірі узгоджується з обставинами інкримінованого підозрюваному злочину та його суспільною небезпекою, що є безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.
Апеляційний суд нагадує, що згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України застава визначається у певній кількості прожиткових мінімумах для працездатних осіб у залежності від тяжкості вчиненого злочину. Слідчий суддя, суд, визначаючи розмір застави, повинен виходити саме з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія.
Відповідності до ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню.
Слідчий суддя визначив альтернативний вид запобіжного заходу заставу в мотивувальній частині в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, однак в резолютивній частині визначив заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Разом з тим, слідчий суддя не правильно визначив розмір застави в резолютивній частині, та взяв для визначення розміру застави прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений для поточного кварталу календарного року, а саме 2 007 (дві тисячі сім) гривень.
Висновки апеляційного суду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Статтею 411 КПК України передбачено, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого злочину дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчим суддею обґрунтовано доводи про необхідність одночасного визначення альтернативного виду запобіжного заходу застави в даному кримінальному провадженні. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки такий запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Інших доказів апеляційному суду не будо представлено.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 182, 183, 376, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22.10.2019 про часткове задоволення клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні №0002725, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2019, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні №0002725, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2019, задовольнити частково.

Продовжити на час досудового розслідування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в «ОУВП №21»Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, строком до 23 листопада 2019 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави, як альтернативний вид запобіжного заходу, в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що згідно зі ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Одеського апеляційного суду, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого підозрюваний звільняється з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки: повідомити слідчого, прокурора, суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із потерпілими, свідками та експертами в даному провадженні.

В силу ч. ч. 8, 10 ст.182 КПК України, роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст. 194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави, закінчується 23.11.2019.

Копію ухвали направити для виконання до «ОУВП №21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та до Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4