У Х В А Л А
06 вересня 2019 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне затримання (в порядку ст.ст.42, 45, 206 КПК України),
05.09.2019 року адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду в інтересах ОСОБА_3 зі скаргою в порядку ст.206 КПК України про визнання затримання ОСОБА_3 на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України, без ухвали слідчого судді та негайно після постановлення ухвали про задоволення скарги, звільнити останнього з під варти.
В судовому засіданні захисник та підозрюваний вимоги скарги підтримали та просять скаргу задовольнити.
Слідчий та прокурор щодо задоволення скарги заперечили, оскільки затримання ОСОБА_3 відбулось на законних підставах.
Заслухавши захисника, підозрюваного, прокурора та слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
В межах даного кримінального провадження 04.09.2019 року о 19 год. відбулось затримання ОСОБА_3 , про що складено відповідний протокол.
В силу положень ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Главою 26 КПК України передбачено вичерпний перелік, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на подання скарг на незаконне затримання, до їх переліку не віднесено.
Разом з цим згідно ч.3 ст.206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
ОСОБА_3 згідно протоколу затримано 04.09.2019 року о 19 год. в порядку ст.208 КПК України, та в подальшому, 05.09.2018 року о 18 год. 15 хв. його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини та особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, зокрема вчинення таких дій 04.09.2019 року.
Згідно ст.208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Так, затримання ОСОБА_3 було здійснено безпосередньо після вчинення ним кримінального правопорушення, фактично в ході здійснення його переслідування.
Відповідно до ст.211 КПК України, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.
06.09.2019 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу. При цьому, відповідно до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Натомість, захисником не доведено наявності достатніх даних, які б вказували на існування обставин, що давали б підстави для прийняття рішення слідчим суддею в порядку ч.5 ст.206 КПК України, а так само, які б перешкоджали розгляду по суті клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що підстави для визнання незаконним затримання ОСОБА_3 та негайного звільнення його з-під варти відсутні.
Керуючись ст.ст. 7, 26, 206, 303, 309, 371 КПК України, -
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне затримання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 09.09.2019 року.

Слідчий суддя