ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2625/19 Справа № 182/398/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 0001896 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2019 року про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 257, ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2019 року ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 257, ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 28 вересня 2019, включно.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується - останній обвинувачується у вчиненні декількох особливо тяжких злочинів, у разі доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 може бути призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.
Судом першої інстанції також було враховано тяжкість вчинених злочинів, строк покарання, який може бути призначений судом у разі визнання винуватим, репутація обвинуваченого, сімейний стан, наявність утриманців, міцність соціальних зв`язків, а також наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено ризики, що вказані прокурором у його клопотанні, оскільки на період ухвалення судового рішення про продовження строків тримання під вартою вже перестали існувати обставини, які б давали підставу для обрання найсуворішого запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.
Вказує, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , має тісні родинні та соціальні зв`язки, батьків похилого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, раніше не судимий.
Також захисник ОСОБА_7 звертає увагу суду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 з моменту затримання надавав повні та об`єктивні свідчення про причетність до подій, які інкриміновані йому досудовим слідством.
Окрім того, зазначає, що речові докази зафіксовані а долучені до матеріалів справи, тому їх знищення на даний час не є можливим.
Вважає, що достатнім по відношенню до ОСОБА_6 з метою забезпечення розгляду справи є міра запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу і з підстав, зазначених у ній просили її задовольнити, скасувати ухвалу суду про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано таким, що є неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 331 КПК України: - вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу; - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до матеріалів справи, в провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001896 за обвинуваченням, зокрема, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 257, 15 ч.2,115 ч.2 п.6, 289 ч.3, 263 ч.1 КК України.
Відповідно до матеріалів провадження, до обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 31.07.2019 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема ОСОБА_6 з тих підстав, що обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися, а застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.
Колегія суддів вважає, що вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки санкції статей, за якими він обвинувачується передбачає покарання у вигляді довічного позбавлення волі, що може бути стимулом до втечі, оскільки наявні наведені ризики є дійсними та триваючими і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 на більш м`який на даній стадії судового розгляду.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що відсутні або перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами.
Крім того, у справі Москаленко проти України, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , має тісні родинні та соціальні зв`язки, батьків похилого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, раніше не судимий, а тому не має бажання переховуватися від суду або будь-яким чином впливати на потерпілих чи свідків, чого не врахував суд першої інстанції, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суд при постановленні ухвали вказані обставини та особу обвинуваченого врахував, однак з метою запобігти вищезазначеним ризикам, беручи до уваги тяжкість злочинів, у вчиненні яких ОСОБА_6 підозрюється, міру покарання, яка передбачена у виді довічного позбавлення волі, судом першої інстанції було обґрунтовано продовжено щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Посилання апеляційної скарги на те, що обвинувачений ОСОБА_6 з моменту затримання надавав повні та об`єктивні свідчення про причетність до подій, які інкриміновані йому досудовим слідством, а речові докази зафіксовані та долучені до матеріалів справи, тому їх знищення на даний час не є можливим, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі обставини будь-яким чином не зменшують ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена судом.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2019 року про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 257, ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4