ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 617/976/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1198/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Великобурлуцького районного суду Харківської області від 11 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ Харківської області, громадянина України, українця, військовозобов`язаного, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 14 березня 2013 року за ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 20 травня 2014 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.ст.70,71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Звільненого 22 березня 2016 року умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 7 днів за постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 14 березня 2016 року,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Змінено відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27, до набрання вироком.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з моменту проголошення даного вироку, тобто з 11 жовтня 2018 року.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно вироку ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово засуджений, судимості в установленому законом порядку не зняті і не погашені, на шлях виправлення не став і знов скоїв умисний злочин при наступних обставинах.

16 травня 2018 року ОСОБА_7 біля 15 год. 00 хв., знаходячись на вул. Селянській в м. Вовчанськ Харківської області, де у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, підійшовши до паркану домоволодіння АДРЕСА_2 , впевнившись, що його протиправні дії залишаться непоміченими сторонніми особами, таємно, діючи повторно, з корисливих мотивів, через незачинену хвіртку проник на територію вказаного домоволодіння, де продовжуючи реалізацію злочинного умислу, таємно викрав велосипед «Formula Outlender24», вартістю 1 750 грн. 00 коп., який належав ОСОБА_8 , проживаючого за вказаною адресою.

Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, продавши велосипед «Formula Outlender24» невідомій особі, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду змінити, застосувати до нього вимоги ст. 69 КК України.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що наразі він хворіє - має проблеми зі спиною (сколіоз), які спричиняють йому сильні болі та він потребує оперативного втручання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст.66 КК України є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд, згідно з вимогами ст.ст.50,65 КК України, враховував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься, відповідно до вимог ст.12 КК України, до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, має дві непогашені судимості, останнє покарання відбував у місцях позбавлення волі, звільнений умовно достроково на не відбутий строк 1 рік 1 місяць 7 днів, має постійне місце проживання та реєстрації, на даний час офіційно не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше потрапляв до поля зору поліції (а.с.131), за даними облікової документації на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря нарколога не перебуває (а.с.124,125).

За сукупності вище наведених обставин, врахувавши принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України в межах санкції вказаної частини статті, у виді позбавлення волі, оскільки, його виправлення і перевиховання є неможливе без ізоляції від суспільства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо необхідності реального відбуття ОСОБА_7 покарання.

В той же час, колегія суддів не може погодитись з висновками суду щодо неможливості застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України.

Відповідно до ч.1ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Колегія суддів констатує, що суд першої інстанції правильно врахував обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття.

Між тим, поза увагою суду залишилось те, що потерпілий не мав до обвинуваченого претензій ані матеріального, ані морального характеру, просив призначити йому мінімальне покарання.

Зазначену обставину на думку колегії суддів слід визнати такою що пом`якшує покарання.

Таким чином, за наявності двох обставин, що пом`якшують покарання, враховуючи, що ОСОБА_7 засуджено не за корупційний злочин, колегія суддів вбачає підстави для застосування до нього положень ст. 69 КК України.

Крім того, належить взяти до уваги, що ОСОБА_9 вчинив один епізод злочинної діяльності, який не пов`язаний з насильством та тяжкі наслідки від його дій не наступили.

Вартість викраденого майна складає 1750 грн.

Також, наразі обвинувачений страждає на захворювання опорно-рухового апарату (сколіоз 3-4 ступеню).

Сукупність названих обставин, поряд із наявними двома обставинами, що пом`якшують покарання дають підстави вважати їх такими що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

За таких обставин призначене судом першої інстанції покарання підлягає пом`якшенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Великобурлуцького районного суду Харківської області від 11 жовтня 2018 року - змінити.

Пом`якшити призначене ОСОБА_10 за ч.3 ст. 185 КК України покарання із застосуванням ст. 69 КК України до двох років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий Судді