Справа № 1-24/11
Провадження № 1/496/15/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

підсудного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Писарівка Кодимського району Одеської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, інваліда 1 групи, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-11.02.1986 року Кодимським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 28.05.1988 року по відбуттю покарання,

-18.06.1992 року Кодимським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 215 КК України до 9 років позбавлення волі, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 роки, звільнений 27.04.2011 року по відбуттю покарання,

-24.09.2002 року Приморським районним судом міста Одеси за ч.2 ст. 189, 69 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 31.01.2003 рок по відбуттю покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2006 року, близько 18.00 год., більш точний час не встановлений, в темний час доби, на ділянці автодороги Одеса-Рені, 24 км+650 м, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Мазда-Фамілія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони міста Рені в напрямку міста Одеси, не впевнився в безпеці виконуваного маневру і відсутності транспортних засобів, які рухаються в зустрічному напрямку, з метою здійснення обгону транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Опель-Кадет», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, під керуванням ОСОБА_4 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Мазда Фамілія», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження в виді поєднаної закритої травми голови, органів грудної і черевної порожнини, що проявилось крововиливом в м`які мозкові оболонки головного мозку, розривом тканини легені, селезінки, підшлункової залози, внаслідок чого помер. Відповідно до висновку судомо-медичної експертизи № 506 від 12.12.2006 року в момент заподіяння ушкоджень ОСОБА_9 , останні були небезпечними для його життя і за цією ознакою належать до категорії тяжких. Між встановленими тілесними ушкодженнями і смертю ОСОБА_9 є прямий причинний зв`язок.

Водій автомобіля «Опель Кадет» ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження в виді: закритого оскольчатого перелому нижньої третини лівого стегна зі зміщенням кісткових відламків, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 27 від 25.01.2007 року потягли за собою тривалий розлад здоров`я і за цією ознакою належать до категорії середнього ступеню тяжкості.

Дорожньо-транспортна пригода сталася в силу порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 , а саме:

П.п.2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, слідкувати за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни, слідкувати за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом в дорозі.

П.п.12.1 При виборі в установлених межах безпечної швидкості водій повинен враховувати дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним.

П.п.14.2 Перед початком обгону водій повинен впевнитися в тому, що:

в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

П.п.14.6 Обгін заборонений:

г) в умовах недостатньої видимості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним повністю, при цьому пояснив, що 20.11.2006 року, керуючи автомобілем «Мазда Фамілія», рухався по автодорозі Одеса-Рені, в сторону міста Одеси. На передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_9 . Не впевнившись у безпеці маневру, почав обганяти автобус, як сталося лобове зіткнення з автомобілем під керування ОСОБА_4 . У скоєному щиро розкаявся. Також пояснив, що не відшкодував заподіяну шкоду, оскільки не знав, як зв`язатися з потерпілими. Крім цього, зазначив, що він є інвалідом 1 групи, переніс декілька порушень мозкового кровообігу (інсульт), потребує сторонньої допомоги. Просив також не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки наразі вирішується питання про надання йому, як інваліду 1 групи, спеціалізованого автомобіля.

Вина підсудного ОСОБА_7 доведена в судовому засіданні і підтверджується наступними доказами:

-показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що 20.11.2006 року в вечірній час він їхав на роботу в с. Маяки. В районі села Червоний Переселенець по зустрічній смузі рухався суцільний потік транспортних засобів. Момент зіткнення він не пам`ятає, до свідомості прийшов вже у лікарні. Внаслідок зіткнення транспортних засобів він отримав тілесні ушкодження, протягом місяця перебував у лікарні. До теперішнього часу підсудний ОСОБА_10 заподіяну шкоду не відшкодував. Підтримав думку прокурора про призначення підсудному покарання, пов`язаного з позбавленням волі;

-показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди загинув його син ОСОБА_9 , про обставини якої йому нічого невідомо, окрім того, що його син перебував в автомобілі ОСОБА_7 на передньому пасажирському сидінні. Підсудний заподіяну шкоду не відшкодував, навіть не намагався це зробити. Підтримав думку прокурора про призначення ОСОБА_7 покарання, пов`язаного з позбавленням волі;

-показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 , яка пояснила, що її чоловік ОСОБА_9 загинув в результаті дорожньо-транспортної пригоди у листопаді 2006 року, при цьому він знаходився в автомобілі під керуванням ОСОБА_7 . Останній заподіяну шкоду не відшкодував, через деякий час після дорожньо-транспортної пригоди вона народила дитину, яка залишилася без батька. Наполягала на задоволенні цивільного позову і просила стягнути з ОСОБА_7 на її користь матеріальну шкоду 5000 грн., і моральну шкоду 20000 грн.

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою, від 20.11.2006 року, згідно якого місцем дорожньо-транспортної пригоди є 24 км+650м а/д Одеса-Рені (т.1 а.с. 4-8);

-протоколами огляду і перевірки стану транспортних засобів - «Мазда-Фамілія», реєстраційний номер НОМЕР_1 і «Опель-Кадет», реєстраційний номер НОМЕР_2 (т.1 а.с. 9-12);

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , відповідно до якого 20.11.2006 року він разом з ОСОБА_9 і ОСОБА_7 на автомобілі останнього рухалися по автодорозі Одеса-Рені, в сторону міста Одеси. Вже було темно, в автомобілі було ввімкнене світло фар. Що було далі, не пам`ятає, так як під час зіткнення транспортних засобів вдарився головою. Бачив, що на обочині лежав ОСОБА_9 наступного дня стало відомо, що він помер. Лікування не проходив, так як отримав незначні пошкодження (т.1 а.с. 36-37);

-висновком № 13509 судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля «Мазда-Фамілія», згідно з яким на момент ДТП рульове керування автомобіля «Мазда-Фамілія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , його ходова частина дозволяли водієві керувати автомобілем, не мали несправностей, які б приводили до раптової для водія відмови, уводу автомобіля в сторону, або до раптової втрати керованості транспортним засобом. На момент ДТП робоча гальмівна система автомобіля дозволяла знижувати швидкість руху транспортного засобу з відомою водієві ефективністю, не мала несправностей, які приводять до раптової для водія відмови, раптового уводу автомобіля в сторону при русі або гальмуванні (т.1 а.с. 55-57)

-висновком № 13508 судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля «Опель-Кадет», згідно з яким на момент ДТП рульове керування автомобіля «Опель-Кадет», реєстраційний номер НОМЕР_2 , його ходова частина дозволяли водієві керувати автомобілем, не мали несправностей, які б приводили до раптової для водія відмови, уводу автомобіля в сторону, або до раптової втрати керованості транспортним засобом. На момент ДТП робоча гальмівна система автомобіля дозволяла знижувати швидкість руху транспортного засобу з відомою водієві ефективністю, не мала несправностей, які приводять до раптової для водія відмови, раптового уводу автомобіля в сторону при русі або гальмуванні (т.1 а.с. 60-62)

-висновком №13507 судової транспортно-трасологічної експертизи по дослідженню обставин зіткнення автомобілів «Мазда-Фамілія» та «Опель-Кадет», згідно якого спочатку автомобілі «Опель-Кадет» та «Мазда-Фамілія» контактували своїми передніми лівими частинами (з перекриттям спочатку контактуючих поверхонь по ширині біля 40 см) при приблизно протилежному напрямку поздовжніх осей транспортних засобів, як це показано на схемі № 1 таблиці додатку (т.1 а.с. 45-69);

- висновком судово-медичної експертизи трупа № 506 від 12.12.2006 року, відповідно до якої смерть ОСОБА_9 наступила від поєднаної закритої травми голови, органів грудної і черевної порожнини, що проявилось крововиливом в м`які мозкові оболонки головного мозку, розривом тканини легені, селезінки, підшлункової залози. Пошкодження могли бути заподіяні дією твердих тупих предметів, як з обмеженою, так і переважаючою контактуючою поверхнею, можливо при обставинах, встановленими матеріалами справи. Між встановленими тілесними ушкодженнями і смертю ОСОБА_9 є прямий причинний зв`язок (т.1 а.с. 70-74);

- висновком судово-медичної експертизи № 27 від 25.01.2007 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження в виді: закритого оскольчатого перелому нижньої третини лівого стегна зі зміщенням кісткових відламків, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Вказані пошкодження могли бути заподіяні дією тупих твердих предметів, як з обмеженою, так і переважаючою контактуючою поверхнею, можливо в салоні автомобіля в результаті дорожньо-транспортної пригоди, як це встановлено матеріалами справи. Пошкодження і потягли за собою тривалий розлад здоров`я і за цією ознакою належать до категорії середнього ступеню тяжкості. Між тілесними пошкодженнями у ОСОБА_4 і дорожньо-транспортною пригодою є прямий причинний зв`язок (т.1 а.с. 75-77).

Суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження і смерть потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_7 , є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_7 , не встановлено.
Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного - він характеризується позитивно, є інвалідом 1 групи, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, разом з тим він раніше неодноразово судимий, в тому числі за порушення правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого загинула людина. Також суд приймає до уваги ту обставину, що підсудний протягом майже 13 років з моменту дорожньо-транспортної пригоди заподіяну шкоду не відшкодував, навіть не намагався це зробити, крім того, ОСОБА_7 переховувався від суду, протягом десяти років знаходився у розшуку. До того ж, суд при призначенні покарання враховує думку потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , які підтримали прокурора у виступу в дебатах щодо призначення покарання ОСОБА_7 з відбуванням у кримінально-виконавчій установі. При цьому суд вважає за неможливе призначити підсудному покарання із застосуванням ст. 75 КК України, про що просили захисник та підсудний, а призначити покарання з його відбуванням у кримінально-виконавчій установі. Але враховуючи стан здоров`я підсудного, суд вважає за можливе призначити йому покарання в нижніх межах санкції статті, за якою обвинувачується ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, суд виходить з наступного.

Підсудний ОСОБА_7 , керуючи автомобілем, який є джерелом підвищеної небезпеки, був неуважним, проявив злочинну самовпевненість, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди, в результаті чого зокрема загинула людина. Наведене суд вважає підставою для призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 роки.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов, в якому вона просить стягнути з підсудного на її користь 5000 грн. матеріальної шкоди і 20000 грн. моральної шкоди (т.1 а.с. 41). При цьому вона обґрунтовує заявлені вимоги тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди загинув її чоловік ОСОБА_9 . Крім цього, у зв`язку із загибеллю чоловіка їй була заподіяна моральна шкода, розмір якої вона визначила у 20000 грн.

Вирішуючи питання про заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.
Потерпіла ОСОБА_5 просить стягнути матеріальну шкоду у розмірі 5000 грн. При цьому не надано жодного доказу на підтвердження вказаних витрат, тому суд вважає, що позовна заява в цій частині задоволенню не підлягає.
Разом з тим, потерпілою ОСОБА_5 були перенесені моральні страждання вона, будучи вагітною, втратила чоловіка, через деякий час народила дитину, залишилася без підтримки. Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди обґрунтовані.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги ту обставину, що суд позбавлений можливості вийти за межі заявлених вимог, позовну заяву в частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити і стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 20000 грн.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України (в редакції 1963 року), суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Запобіжний захід залишити тим же підписку про невиїзд, до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання відраховувати з дня взяття під варту.

Цивільній позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 20000 грн. В частині стягнення матеріальної шкоди позовну заяву залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 635,60 грн.

Вирок може бути оскаржений в Одеський апеляційний суд через Біляївський районний суд Одеської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1