ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/631/19 Справа № 201/4754/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши 10 травня 2019 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2019 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором прокуратури Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, строк тримання під вартою ухвалою визначено 60 днів.
Обгрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що прокурором доведено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Слідчим та прокурором доведено і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, так як підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до шести років, тому перебуваючи на волі може, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення зникнути з місця проживання та переховуватись від органів досудового слідства, а також вплинути на свідків з метою уникнення покарання або взагалі знищити, пошкодити чи спотворити документи та речі, які мають суттєве значення для проведення досудового слідства та встановлення істини по справі.
Також судом було враховано дані про особу ОСОБА_7 , який раніше судимий, скоїв злочин в період УДЗ, при цьому підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, тому лише такий запобіжний захід як тримання під вартою на думку суду забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу судом не встановлено, тому суд визнав за необхідне задовольнити клопотання слідчого.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді суду першої інстанції є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Захисник зазначає про те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам. На думку захисника, достатнім буде застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки він має постійне місце проживання, повністю визнає свою причетність до інкриминованого йому злочину та співпрацює зі слідством, мешкає зі своєю сім`єю, отже має міцні соціальні зв`язки.
Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 належним чином виконав вказані вимоги кримінального процесуального закону.

Так, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, зважаючи на наступне.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України достатньою мірою для вирішення питання про застосування до нього запобіжного заходу підтверджується матеріалами провадження, зокрема: показаннями потерпілої ОСОБА_11 ,протоколом предявлення особи для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події, в ході якого у ОСОБА_7 було вилучено мобільний телефон марки Хіаоті Мі А1 чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , показими свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також показами підозрюваного ОСОБА_7 , який повністю визнає свою провину у вчиненні злочину стосовно потерпілої ОСОБА_11 .
Враховуючи тяжкість інкримінованого цьому підозрюваному злочину та передбачене за нього покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років , вбачається ризик переховування останнього від органів досудового розслідування та суду. Крім того, наявність у даному кримінальному провадженні свідків, показання яких підтверджують обвинувачення, дає підстави для висновку про існування ризику впливу на них з боку останнього.
При цьому також приймається до уваги, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів, звільнився з місць позбавлення волі тільки в лютому 2019 року та вже в квітні 2019 року вчинив новий корисливий тяжкий злочин, що дає підстави обґрунтовано припускати, що останній є особою, що схильна до застосування фізичного насильства, зневажливо ставиться до закону, що у свою чергу свідчить про особливу вагомість встановлених щодо нього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що запобігти доведеним ризикам можливо тільки шляхом обрання підозрюваному запобіжного заходу виключно у виді тримання під вартою, та вважає за необхідне залишити без змін обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки саме такий вид запобіжного заходу зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та досягнення дієвості даного кримінального провадження, що виключає можливість застосування до цього підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу, про що просив захисник у своїй апеляційній скарзі.

Судом першої інстанції виконані належним чином і вимоги кримінального процесуального закону (ч. 4 ст. 183 КПК України) щодо визначення розміру застави, який судом визначений у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки застава у меншому розмірі не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, тому саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.
З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2019 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4