Провадження № 1-кп/643/1314/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002782 від 11.05.2019 року, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, який офіційно не працює, не одружений, раніше не судимий, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, з 01.10.2019 року є інвалідом другої групи у зв`язку із загальним захворюванням, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачення, визнане судом доведеним
1. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою і в групі із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, 10.05.2019 року розробили злочинний план, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_4 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Реалізуючи вказаний план, діючи умисно, з корисливих мотивів з метою наживи, згідно розподілених між собою ролей, приблизно о 19:30 год., знаходячись біля будинку № 35 по вул. М. Батицького в м. Харкові, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, згідно відведеної йому ролі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного ним діяння, бажаючи настання суспільнонебезпечних наслідків, знаходячись навпроти потерпілого ОСОБА_4 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в область лівої щелепи, після чого одразу наніс повторний удар кулаком правої руки в область лівої скроні, від якого останній впав на землю. Потім особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на відкрите заволодіння чужого майна, підійшов ззаду до знайомої потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_7 , яка в цей момент також перебувала поряд із ним і у якої знаходився мобільний телефон ОСОБА_4 та, застосовуючи фізичну силу, повалив її на землю. Далі особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перевіривши вміст кишень ОСОБА_7 , відкрито викрав з лівої кишені її кофти, що була одягнена на ній, мобільний телефон ТМ «Samsung J530FM Galaxy J5 Duos», вартістю згідно висновку судовотоварознавчої експертизи № 11611 від 24.05.2019 року 3347,28 грн., який належав потерпілому ОСОБА_4 . Тим часом ОСОБА_6 , реалізуючи єдиний і спільний злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, відкрито для потерпілого, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер вчинюваного ним діяння, бажаючи настання суспільнонебезпечних наслідків, знаходячись навпроти потерпілого ОСОБА_4 , який в той момент лежав на землі, наніс йому ще декілька ударів ногами в область правих ребер, після чого зняв з останнього куртку, яка була одягнена на ньому та, перевіривши вміст кишень, відкрито викрав з кишень куртки грошові кошти у розмірі 9200,00 грн., що належать ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_6 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду в загальному розмірі 12547,28 грн.
Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений
2. ОСОБА_6 визнається винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин
3. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
4. В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, а також розмір та вартість викраденого майна. Підтвердив вчинення ним вищезазначеного злочину за обставин, вказаних вище, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчиненого ним спільно з іншою особою кримінального правопорушення. Показав, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження і не заперечує докази, зібрані в ході досудового розслідування. Пояснив, що дійсно 10.05.2019 року під час спільного вживання спиртних напоїв у них з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, виник спільний умисел та домовленість про викрадення майна у ОСОБА_4 . Вказана домовленість між ними виникла ще до нанесення потерпілому першого удару. Також ОСОБА_6 в ході судового розгляду справи неодноразово просив вибачення у потерпілого.
5. Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи, суд зі згоди всіх учасників судового розгляду вирішив не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння ОСОБА_6 вказаного вище кримінального правопорушення та розглянув справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.
Призначення покарання
Дані про особу обвинуваченого
6. ОСОБА_6 офіційно не працює, згідно його пояснень працює без офіційного працевлаштування будівельником, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
ОСОБА_6 є учасником бойових дій в зоні АТО, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , згідно якого він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.
ОСОБА_8 згідно довідки від 17.10.2019 року, виданої міжрайонною спеціалізованою онкологічною медико-соціальною експертизою, з 01.10.2019 року є інвалідом другої групи у зв`язку із загальним захворюванням
Згідно Виписки Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр онкології» № 9684 від 28.02.2019 року, ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні з 28.01.2019 року по 28.02.2019 року, з діагнозом: Лімфома Ходжкина ІІІВ ст., змішанно-клітковий варіант з ураженням шейних, над- та підключичних, підпахвових, субпекторальних л/вузлів зліва, селезінки. Інтоксикація. Стан після ПХТ.
Дані про судимості обвинуваченого
7. ОСОБА_6 раніше не судимий.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
8. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого.
9. Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_6 , суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Застосовне законодавство
10. Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Мотиви призначення покарання

11. При призначенні ОСОБА_6 покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і призначає покарання у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину, відсутність тяжких наслідків, спричинених злочином, наявність пом`якшуючої вину обставини, дані про особу обвинуваченого, який є учасником бойових дій в зоні АТО, інвалідом другої групи у звязку з онкологічним захворюванням, позицію сторони обвинувачення та потерпілого, які просили призначити покарання у мінімальному розмірі санкції статті та застосувати відносно обвинуваченого положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, а також положення диспозитивності кримінального судочинства, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку
14. Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 22.08.2019 року щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.10.2019 року продовжено ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на строк до 24-00 годин 04.12.2019 року.
Оскільки клопотань про продовження або зміну обвинуваченому запобіжного заходу в ході судового розгляду кримінального провадження не надходило, а також враховуючи добросовісне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, суд не вбачає підстав для продовження або зміни запобіжного заходу згідно даного вироку суду.

15. Цивільний позов заявлено не було.
16. Питання про процесуальні витрати в розмірі 314,00 грн., пов`язані з проведенням експертизи, суд вирішує у відповідності до ст. 124 КПК України.
17. Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 128-129, 369-371, 373-377 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_6 , на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи в розмірі 314,00 грн. (триста чотирнадцять гривень).
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1