БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/1643/17
Провадження №1-кп/497/76/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград кримінальне провадження за №0000153 від 21.03.2017 року з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Челябінськ РФ, зі слів українську розуміє, має вищу освіту, є приватним підприємцем, одружений, виховує й утримує двох малолітніх дітей, раніше не судимий, зареєстрований за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,
- який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
20.03.2017 року приблизно о 19.25 годині (більш точний час не встановлено) в м.Болград Одеської області, ОСОБА_6 , сівши за кермо автомобіля «Mercedes-Benz 240D», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , та керуючи вказаним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чим грубо порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, позбавивши себе, таким чином, можливості адекватно сприймати дорожню обстановку та контролювати рух керованого ним автомобіля. Після чого, у порушення п.2.3 (б) вказаних Правил, будучи неуважним, не уважно стежачи за дорожньою обстановкою, рухаючись по вул.Інзовська в напрямку з боку вул.Караманєва (Комсомольська) до вул.Паризької Комуни проїзною частиною вулиці, що має двосторонній рух по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків, маючи технічну можливість уникнути ДТП, приблизно о 19.35 годині цього ж дня, наближаючись до будинку №47, що на вул.Інзовська, по сухому покриттю проїзної частини, в темний час доби, в умовах увімкнутого вуличного міського освітлення, маючи об`єктивну можливість вчасно помітити неповнолітніх пішоходів, які здійснювали рух уздовж правого краю проїзної частини вул.Інзовська та створювали йому перешкоду для руху, порушивши вимоги п.п.12.3., 13.1 «Правил дорожнього руху України», не дотримався безпечних дистанції, швидкості та інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які рухалися у попутному йому напрямку, внаслідок чого ОСОБА_8 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження від яких 21.03.2017 року він помер у реанімаційному відділені Болградської ЦРЛ.
Ступінь тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не була з`ясована, оскільки він відмовився від проходження експертизи.
Таким чином ОСОБА_6 скоїв злочин з необережності, передбачений ч.2ст.286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєному визнав в повному обсязі, та підтвердив суду обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що він раннього вечора 20.03.2017 року, приблизно о 16.30 годині, будучи у своїх батьків в центрі м.Болград, вжив грамів 150 коньяку, бо збирався залишитися в них ночувати, але десь о 18-й годині йому зателефонував клієнт і виявилося, що йому потрібно було під`їхати спочатку додому на вул.25 Чапаєвської Дивізії, а потім у село неподалік від м.Болград.
Він, не відчуваючи алкогольного сп`яніння, бо для його комплекції це була невелика кількість алкоголю, сів за кермо свого автомобіля і поїхав по вул.Інзовська у напрямку з вул.Караманєва (колишня Комсомольська) до вул.Паризької Комуни. Була вже темна пора доби, вуличне освітлення вже було увімкнуте, але ліхтарі світили дуже тьмяно, він рухався не швидко не більше 50км/год., інших автомобілів майже не було, місце ДТП було між двох вуличних ліхтарів, тому освітлення вулиці відбувалося фактично в тому місці лише ближнім світлом його автомобіля. В тому місці уздовж дороги дуже близько розташовані кущі і дерева, тому він і не помітив двох підлітків, що йшли краєм проїзної частини у попутному йому напрямку. Відчувши удар у передню частину свого автомобіля він подумав, що зачепив гілку дерева чи сміттєвий бак, зупинився, та, побачивши одного парня на землі, обабіч, а іншого поряд з ним, відразу зрозумів, що скоїв на них наїзд і, залишаючись поряд, вживав заходи для надання допомоги викликав швидку, перебував поряд до її приїзду, після того, як працівники поліції зафіксували ДТП перебував у лікарні увесь час, поки вранці не дізнався, що один з хлопців помер. Ним виявився син його знайомого ОСОБА_5 . Другий хлопець постраждав не сильно в нього був забій ноги, і, хоча він й був госпіталізований, але у лікарні лікувався недовго наступного дня його виписали лікуватися додому. Він, ОСОБА_6 , допомагав обом постраждалим матеріально увесь час перебування їх у лікарні і в подальшому допомагав потерпілим та батькам померлого хлопця з похованням, іншими витратами, потерпілі до нього матеріальної і моральної претензії не мають, хоча він розуміє, як їм важко від втрати сина.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що про події ДТП 20.03.2017р. вона знає від інших осіб, подробиці їй не відомі, бо їй важко про це чути, але пояснила, що в той вечір її син, що був учнем 11-го класу, повертався до дому з товаришем з тренування, перед тим зателефонував їй, і сказав, що йде до дому. Її син алкоголь не вживав взагалі і в той день також. До обвинуваченого вона претензій не має, просить не позбавляти його волі, оскільки він гарний сім`янин, в нього двоє діток, батьки похилого віку, яким він надає допомогу. Також він надавав матеріальну допомогу й їм, потерпілим, у тому числі у похованні їхнього сина.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що був до ДТП знайомий з обвинуваченим, та також пояснив, що йому важко все пригадувати, він не був прямим свідком подій, про обставини події йому відомо не багато і знає він про них від третіх осіб, але наступного дня був на місті ДТП, та розмовляв з товаришем сина ОСОБА_10 , який розповів не багато, лише те, що вони йшли додому краєм проїжджої частини вулиці з правого її боку один ОСОБА_10 йшов ближче до проїжджої частини, а син біля бордюра і саме перед самим ДТП вони помінялися і основний удар прийшовся на його, потерпілого, сина. Чому діти йшли не тротуаром можливо, там було дуже темно, хоча тротуар там є достатній. Син алкоголь не вживав взагалі, і в той день також. До обвинуваченого він претензій не має, просить не позбавляти його волі, оскільки в нього двоє своїх дітей, він надає допомогу й їм, потерпілим, у тому числі допоміг з похованням їхнього сина.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він в той день 20.03.2017 року увечері, приблизно о 19.30, повертався з товаришем ОСОБА_8 додому з тренування. Вони йшли не поспішаючи по вулиці Інзовська правим краєм проїжджої частини вулиці, у напрямку, попутному автомобілям, що їхали по цій смузі руху. Автомобілів було дуже мало, освітлення вже було увімкнуте вуличне світили вуличні ліхтарі, і доволі яскраво. Повз них проїхало три автомобілі і вони вирішили, що не заважають їм. Спочатку він, свідок, йшов ближче до центру проїжджої частини, а ОСОБА_8 біля бордюра, але майже перед самим ДТП вони помінялися місцями він, свідок, почав йти ближче до бордюра, навіть інколи наступаючи ногою на нього, а ОСОБА_11 йшов поряд. Хотіли перейти дорогу, тому йшли по дорозі і розмовляли, та раптово він, свідок, відчув удар, і на деякий час втратив свідомість. Прийшовши до тями, побачив, що вони з товаришем лежать на землі, почали збиратися люди, він почув від них спочатку, що його з товаришем збив автомобіль, та, піднявшись, і сам це зрозумів. Він відчув, що в нього болить бік в місці удару і голова, бо він нею вдарився. Піднявшись, він побачив автомобіль, що їх збив, який був на певній відстані від місця ДТП, та побачив, що до них підійшов водій того автомобіля - підсудний, який був у розпачі, плакав і казав «що я накоїв». Автомобіль легковий чорного кольору.
Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 суду пояснила, що 20.03.2017року вона приблизно о 19.00 поверталася з роботи, йшла разом зі своїм чоловіком вулицею Інзовська, де проживає, і майже біля свого будинку, приблизно за 100 метрів від нього, почула удар та звук розбитого скла. Саме місце події вона не бачила, бо дивилася в інший бік, на чоловіка, розмовляючи з ним. Потім вони побігли в бік ДТП, бо почули зойк підлітка, побоюючись, що там може бути їхній син. Побачили двох незнайомих хлопців на дорозі один лежав без свідомості, але дихав, а інший стояв поряд і був в шоці. Видимих тілесних ушкоджень в дітей вона не бачила. Вона до приїзду швидкої допомоги перебувала майже весь час біля того хлопця, що стояв, втішала його, бо він перебував у шоковому стані, з жалем розповідав увесь час, що вони тільки-но перед ДТП помінялися і він міг бути тим постраждалим, що лежав на землі. Освітлення на тій ділянці дороги було не дуже достатнє, бо вуличні ліхтарі розташовані були на певній відставні до місця ДТП і після, та й світили не яскраво. Більше їй, свідку, нічого не відомо, бо вона після від`їзду швидкої пішла додому.

Крім визнання ОСОБА_6 своєї вини, його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст.286 КК України, підтверджується наступними, наданими прокурором, зібраними в ході досудового розслідування доказами, дослідженими судом.
Згідно витягу з кримінального провадження № 0000153, 20.03.2017 року до чергової частини Болградського ВП надійшло повідомлення про те, що 20.03.2017 року, приблизно о 19.35год., на вул.Інзовська в м.Болград, біля домоволодіння №47, автомобіль марки «Мерседес-бенз», модель 240 Д, д/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , 1999 р.н., внаслідок чого потерпілий від отриманих тілесних ушкоджень помер в реанімаційному відділенні Болградської ЦРЛ (ЖЕО № 665 від 20.03.2017).
З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20 березня 2017 року та схеми до нього вбачається, в м.Болград на вул.Інзовська у напрямку від вул.Комсомольська (тепер Караманєва) в бік вул.Парижської Комуни, на проїзній частині дороги сліди гальмування відсутні, є осип уламків скла, молдинг від переднього правого крила автомобіля та плями бурого кольору (крові).
Відповідно до акту судово-медичного дослідження № 1579 від 23 березня 2017 року при судово-токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_6 в його крові виявлений етиловий спирт в концентрації 0,81%о.
З протоколу огляду від 20.03.2017р. вбачається, що в ході огляду речей ОСОБА_8 було вилучено: дві пари підштанків, пара джинсів з ременем, футболка синього кольору, майка білого кольору, пара шкарпеток чорного кольору, труси голубого кольору, кофта спортивна фіолетового кольору з капюшоном, куртка ткана чорного кольору, берци чорного кольору 41 розміру.
Висновком судово-медичного експерта №182 від 22 березня 2017 року встановлено, що на одязі (куртці з капюшоном, брюках з ременем) та взутті (черевиках), які належали ОСОБА_8 , є пошкодження, характерні для ДТП. Та враховуючи локалізацію, характер і механізм утворення пошкоджень на одязі та взутті пішохода ОСОБА_8 , найімовірніше, у момент первинного контакту з транспортним засобом, він перебував у вертикальному або близькому до такого положенні, та був звернений задньою поверхнею тіла до транспортного засобу.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта №30 від 21.03.2017р. смерть ОСОБА_8 наступила в результаті набряку головного мозку у зв`язку з закритою черепно-мозковою травмою у вигляді переламів кісток склепіння і основи черепу, забою головного мозку, крововиливів в шлуночки і цистерни головного мозку, крововиливів під м`яку мозкові оболонки. ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми тіла: закрита черепно-мозкова травма, закритий лінійний перелом лівої тім`яної кістки з переходом на лобну кістку ліворуч і на основу черепу в лівій передній черепній ямці, забій головного мозку, крововилив в шлуночки і цистерни мозку, великі крововиливи під м`які мозкові оболонки в ділянці обох півкуль і навколо вогнищ забою, забійна рана в потиличній ділянці голови праворуч з великим крововиливом в м`яких тканинах склепіння черепу в даній ділянці, синець і садно на обличчі; закрита травма грудної клітини і живота; крововиливи в тканину обох легень, крововиливи в корені легень, множинні лінійні розриви селезінки в ділянці воріт з кровотечею в черевну порожнину; крововилив в тканину правого наднирника, забій правої нирки з крововиливом у жирову капсулу правої нирки; крововиливи в м`які тканини нижніх кінцівок, садна і синці в ділянці тулуба, верхніх і нижніх кінцівок. Дані тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження спричинені дією твердих тупих предметів зі значною силою, майже одночасно чи у швидкій послідовності одне за другим, враховуючи множинність, масивність, характер, локалізацію тілесних ушкоджень, вони могли виникнути при дорожньо-транспортній пригоді у пішохода при зіткненні з легковим автомобілем, що рухається. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися 20.03.2017 року.
Згідно висновку експерта сектору автотехнічних досліджень № 143-А від 29.05.2017р., ходова частина, рульове керування, гальмова система та освітлювальна система автомобіля «Меrcedes-Benz» з номерним знаком НОМЕР_1 , на момент виникнення події цієї пригоди, були у працездатному стані та дозволяли водію автомобіля контролювати рух автомобіля, змінювати його напрямок та характер в залежності від ситуації, що виникає на дорозі.
Висновком експерта сектору автотехнічних досліджень № 142-А від 14.06.2017 року встановлено, що на автомобілі «Меrcedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , у наявності є пошкодження та сліди, що розташовані у його передній правій частині й утворені від контакту із слідоутворюючим об`єктом, яким могло бути і тіло людини.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 18.04.2017 року вбачається, що в ході проведення цієї слідчої дії ОСОБА_6 показав, за яких обставин сталася дорожньо-транспортна пригода.
Згідно висновку експерта сектору автотехнічних досліджень № 296-А від 14.09.2017р., у даній дорожній ситуації ОСОБА_13 водій автомобіля «Меrcedes-Benz», д/з НОМЕР_1 , мав діяти відповідно до вимог п.п.12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України та мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_9
Ніким з учасників судового розгляду докази не оспорювалися та не заявлялося клопотань про визнання доказів недопустимими і неналежними.

Прокурор просив визнати винним обвинуваченого з огляду на пояснення та докази, зібрані в ході досудового розслідування, вважаючи їх належними та достатніми, які узгоджуються між собою і доводять вину обвинуваченого та правильність кваліфікації; а також, враховуючи обставини справи, у тому числі наявність обтяжуючої обставини скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, просив призначити ОСОБА_13 покарання в межах санкції статті КК України, за якою він обвинувачується і якою кваліфіковані його дії у виді 4-х років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки. Проте, враховуючипозицію потерпілих, позитивну характеристику щодо обвинуваченого, висновок органу пробації, згідно якого виправлення обвинуваченого можливе в умовах без позбавлення волі, а також великий проміжок часу, що сплинув з дня ДТП, і за який обвинувачений не скоїв інших правопорушень, виявив себе соціально небезпечною особою, тому він, прокурор, вважає можливим застосувати до обвинуваченого дію статті 75 КК України призначити йому іспитовий строк за умови виконання ним покладених судом обов`язків відповідно до ст.76 КК України.
Захисник обвинуваченого акцентував увагу на тому, що ОСОБА_6 , виходить з презумпції винуватості, тобто, визнає свою вину в повному обсязі незважаючи на сприяння ДТП самими пішоходами, які, у порушення ПДР рухалися не тротуаром, який був в наявності біля місця ДТП, але й рухалися проїжджою частиною вулиці не у зустрічному руху автомобілів напрямку, тобто, сприяли виникненню таких обставин, що призвели до ДТП.
Крім того, захисник вважає, що виявлена кількість в крові обвинуваченого алкоголю 0,81%о не є занадто великою, оскільки, на Кіпрі, наприклад, Законом дозволена його кількість в розмірі 0,9%о. Також захисник, при визначенні покарання обвинуваченому, просив врахувати наявність декількох пом`якшуючих вину обставин та позицію потерпілих, які претензій до ОСОБА_6 матеріального і морального характеру не мають, просили не позбавляти його волі. Крім того, захисник повідомив, що обвинувачений з моменту ДТП вже більш, ніж два роки не сідає за кермо.
Обвинувачений підтримав захисника, запевнив, що він усвідомив скоєне ним, щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Вислухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих, свідків, оцінивши у сукупності вищезазначені пояснення, а також дослідивши письмові докази, надані прокурором, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні вищевказаних злочинів доведена вказаними доказами в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ст.286 ч.2 КК України, що підтверджується поясненнями та доказами, дослідженими судом, що повністю узгоджуються між собою, та вважає правильною кваліфікацією його діянь за зазначеною статтею, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Крім того, судом встановлено, що в діях обвинуваченого, який мав передбачити, що від його конкретної дії (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння) можуть настати суспільно-небезпечні наслідки у певній обстановці і за певних обставин, але не запобіг наслідкам своєї злочинної самовпевненості, і, хоча без наявності умислу, але вчинив злочин, сподіваючись, що в силу випадкового збігу обставин вказані наслідки можуть не настати. Тому суд дійшов висновку, що формою вини обвинуваченого є скоєння злочину з необережності, що визначено ст.25 КК України.
При визначенні виду й міри покарання обвинуваченому, суд враховує характері ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, має роботу, сім`ю, одружений, виховує двох малолітніх дочок, доглядає да батьками похилого віку, на «Д» обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також те, що потерпілі не наполягають на суворому покаранні, просили не призначати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає співпрацю обвинуваченого з органами досудового розслідування, сприяння у розкритті злочину, щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, вчинення злочину з необережності, а також те, що обвинувачений характеризується позитивно, вину визнає в повному обсязі, щиро розкаюється у скоєному.

Обставиною що обтяжує покарання, визначеною ст.67 КК України суд визнає скоєння обвинуваченим злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд враховує висновки досудової доповіді органу пробації, згідно якої обвинувачений ОСОБА_6 оцінюється як правопорушник з середнім рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних правопорушень. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький. Обвинувачений раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався. Щиро розкаявся у скоєному.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування обирався у виді домашнього арешту, дія його закінчилася, підстав для обрання нового запобіжного заходу судом відсутні, оскільки таке клопотання ніким не заявлялося, обвинувачений дотримувався вимог законодавства щодо виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.100 ч.9 КПК України речові докази: автомобіль «Меrcedes-Benz» номерний знак НОМЕР_1 , молдинг з переднього правого крила автомобіля марки «Меrcedes-Benz» підлягає поверненню власнику, яким не є обвинувачений, що керував ним за довіреністю (а.с.114, т.1); а речі загиблого ОСОБА_8 дві пари підштанків, пара джинсів з ременем, футболка синього кольору, майка білого кольору, пара шкарпеток чорного кольору, труси голубого кольору, кофта спортивна фіолетового кольору з капюшоном, куртка ткана чорного кольору, берци чорного кольору 41 розміру підлягають поверненню потерпілому ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз технічного стану транспортного засобу в сумі 889, 83 грн., 4449,15 грн. та 1186,44 грн.
Керуючись ст.ст.286ч.2, 75,76 КК України, ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного даним вироком покарання, з випробуванням, та призначити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Відповідно до вимог ч.1п.1,2 та ч.3п.2 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Покласти, згідно з вимогами ст.76ч.4 КК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого, обов`язок: здійснювати нагляд за засудженим ОСОБА_6 , що звільнений від відбування покарання з випробуванням, починаючи з дня набрання даним вироком законної сили і протягом 2 (двох) років з моменту ухвалення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в розмірі 6525 (шість тисяч п`ятсот двадцять п`ять) гривень 42 копійки.
Речові докази після набрання вироком законної сили: автомобіль «Меrcedes-Benz» д/з НОМЕР_1 та молдинг з переднього правого крила автомобіля марки «Меrcedes-Benz»; а також дві пари підштанків, пару джинсів з ременем, футболку синього кольору, майку білого кольору, пару шкарпеток чорного кольору, труси голубого кольору, кофту спортивна фіолетового кольору з капюшоном, куртку тканинну чорного кольору, берци чорного кольору 41 розміру, що зберігаються у Болградському ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області повернути власникам після набрання даним вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.
Копію вироку вручити учасникам судового провадження негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1