Провадження № 1-кп/712/295/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого - ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0006501 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молочне, Кольського району, Мурманської області, РФ, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 12.04.2012 року Придніпровським РС м. Черкаси за ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 16.08.2013 року Уманським МРС Черкаської області за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком від 12.04.2012 року та остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 11 місяців позбавлення волі;
- 18.06.2019 року Придніпровським РС м. Черкаси за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Петропавлівка, Городищенського району, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, учасника АТО, проживаючого: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
- 27.11.2018 року Соснівським РС м. Черкаси за ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 К України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 , 16 вересня 2018 року близько 10.00 год. спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись в приміщенні занедбаної одноповерхової нежитлової будівлі, розташованої біля залізничного вокзалу по вул. В. Ложешнікова, 1, в м. Черкаси, де збираються безхатьки, з метою заволодіння чужим майном вчинили розбійний напад на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та відкрито, умисно, з корисливих мотивів заволоділи чужим майном, яке належить останньому, за таких обставин. Так у вказаний час, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи у вищевказаній будівлі, де останній тимчасово мешкав з ОСОБА_8 , попередньо домовились між собою про спільне відкрите заволодіння чужим майном, після чого ОСОБА_9 , безпідставно звинувативши потерпілого у крадіжці свого мобільного телефону, почав вимагати у нього гроші та умисно наніс йому удар по голові стільцем, який розламався. Від даного удару ОСОБА_8 впав на підлогу, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжили його побиття дерев`яними палицями від поламаного стільця, завдаючи ними чисельних ударів в різні ділянки тулубу, голови та рук, якими той прикривався. В цей час до ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_11 та умисно наніс потерпілому близько двох ударів кулаками в обличчя. Коли ОСОБА_8 підвівся та намагався втекти, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись позаду, нанесли йому ще декілька ударів палицями в ділянку потилиці. А потім ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_8 та умисно наніс йому удар ножем в спину. В свою чергу ОСОБА_9 на очах у потерпілого взяв його рюкзак, вартістю 20 гривень, в якому знаходився мобільний телефон «Nokia 3110 Classic», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 8/817 від 18 жовтня 2018 року, становила 189,45 гривень, що належить ОСОБА_8 , яким відкрито, умисно, з корисливих мотивів заволодів та з місця скоєння кримінального правопорушення зник. В результаті своїх спільних умисних дій нападники завдали ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: рани грудної клітки зліва по задній поверхні, яка не проникає в плевральну порожнину, та згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1401 від 28 листопада 2018 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; крововиливів обличчя, саден обличчя, саден грудної клітки, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1401 від 28 листопада 2018 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також завдали потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 209,45 гривень.

ОСОБА_10 16 вересня 2018 року близько 10.00 год. спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись в приміщенні занедбаної одноповерхової нежитлової будівлі, розташованої біля залізничного вокзалу по вул. В. Ложешнікова, 1, в м. Черкаси, де збираються безхатьки, з метою заволодіння чужим майном вчинили розбійний напад на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та відкрито, умисно, з корисливих мотивів заволоділи чужим майном, яке належить останньому, за таких обставин. Так у вказаний час, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи у вищевказаній будівлі, де останній тимчасово мешкав з ОСОБА_8 , попередньо домовились між собою про спільне відкрите заволодіння чужим майном, після чого ОСОБА_9 , безпідставно звинувативши потерпілого у крадіжці свого мобільного телефону, почав вимагати у нього гроші та умисно наніс йому удар по голові стільцем, який розламався. Від даного удару ОСОБА_8 впав на підлогу, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжили його побиття дерев`яними палицями від поламаного стільця, завдаючи ними чисельних ударів в різні ділянки тулубу, голови та рук, якими той прикривався. В цей час до ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_11 та умисно наніс потерпілому близько двох ударів кулаками в обличчя. Коли ОСОБА_8 підвівся та намагався втекти, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись позаду, нанесли йому ще декілька ударів палицями в ділянку потилиці. А потім ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_8 та умисно наніс йому удар ножем в спину. В свою чергу ОСОБА_9 на очах у потерпілого взяв його рюкзак, вартістю 20 гривень, в якому знаходився мобільний телефон «Nokia 3110 Classic», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 8/817 від 18 жовтня 2018 року, становила 189,45 гривень, що належить ОСОБА_8 , яким відкрито, умисно, з корисливих мотивів заволодів та з місця скоєння кримінального правопорушення зник. В результаті своїх спільних умисних дій нападники завдали ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: рани грудної клітки зліва по задній поверхні, яка не проникає в плевральну порожнину, та згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1401 від 28 листопада 2018 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; крововиливів обличчя, саден обличчя, саден грудної клітки, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1401 від 28 листопада 2018 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також завдали потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 209,45 гривень.

ОСОБА_11 16 вересня 2018 року близько 10.00 год. спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в приміщенні занедбаної одноповерхової нежитлової будівлі, розташованої біля залізничного вокзалу по вул. В. Ложешнікова, 1, в м. Черкаси, де збираються безхатьки, з метою заволодіння чужим майном вчинили розбійний напад на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та відкрито, умисно, з корисливих мотивів заволоділи чужим майном, яке належить останньому, за таких обставин. Так у вказаний час, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи у вищевказаній будівлі, де останній тимчасово мешкав з ОСОБА_8 , попередньо домовились між собою про спільне відкрите заволодіння чужим майном, після чого ОСОБА_9 , безпідставно звинувативши потерпілого у крадіжці свого мобільного телефону, почав вимагати у нього гроші та умисно наніс йому удар по голові стільцем, який розламався. Від даного удару ОСОБА_8 впав на підлогу, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжили його побиття дерев`яними палицями від поламаного стільця, завдаючи ними чисельних ударів в різні ділянки тулубу, голови та рук, якими той прикривався. В цей час до ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_11 та умисно наніс потерпілому близько двох ударів кулаками в обличчя. Коли ОСОБА_8 підвівся та намагався втекти, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись позаду, нанесли йому ще декілька ударів палицями в ділянку потилиці. А потім ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_8 та умисно наніс йому удар ножем в спину. В свою чергу ОСОБА_9 на очах у потерпілого взяв його рюкзак, вартістю 20 гривень, в якому знаходився мобільний телефон «Nokia 3110 Classic», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 8/817 від 18 жовтня 2018 року, становила 189,45 гривень, що належить ОСОБА_8 , яким відкрито, умисно, з корисливих мотивів заволодів та з місця скоєння кримінального правопорушення зник. В результаті своїх спільних умисних дій нападники завдали ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: рани грудної клітки зліва по задній поверхні, яка не проникає в плевральну порожнину, та згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1401 від 28 листопада 2018 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; крововиливів обличчя, саден обличчя, саден грудної клітки, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1401 від 28 листопада 2018 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також завдали потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 209,45 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 16.09.2018 року перебував на своєму робочому місці. До нього прийшли ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вчинили скандал та почали йому погрожувати. Звинуватили його в тому що він обмовляє ОСОБА_15 у крадіжці грошей. Після чого, ОСОБА_12 запросив їх до себе додому та повідомив що вдома поверне йому викрадені речі. Вдома у ОСОБА_15 речей не було. Між ним та ОСОБА_16 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_12 вдарив його палицею, на що він також вдарив ОСОБА_17 . Після цього вони заспокоїлися. ОСОБА_10 та ОСОБА_18 в цей час поруч не було. ОСОБА_12 йому добровільно віддав свої документи, після чоло вони розійшлися. Чому ОСОБА_14 вказав, що він наносив тілесні ушкодження ОСОБА_19 не пояснив. ОСОБА_18 біля нього в той момент не було. Чому ОСОБА_12 вказав на те, що вони наносили йому тілесні ушкодження втрьох він не знає. Він вдарив ОСОБА_15 два рази, після чого відштовхнув від себе. Стільцем ОСОБА_15 він не бив. Чому на місці події знайшли розбитий стілець не пояснив. В стані алкогольного сп`яніння він не перебував. У нього вилучили два мобільних телефони, обидва телефони йому добровільно віддав ОСОБА_20 . Один з телефонів він віддав ОСОБА_21 . Про те, що він буде іти до ОСОБА_15 виясняти стосунки ОСОБА_13 і ОСОБА_14 знали. Вони усі разом пішли до ОСОБА_15 , оскільки ОСОБА_12 сам їх запросив. Вони йшли щоб повернути речі. Розбійний напад на ОСОБА_15 вони не вчиняли, вважає що його дії мають ознаки хуліганства.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 16.09.2018 року зустрівся із ОСОБА_16 та ОСОБА_22 біля автостанції. Разом вживали алкоголь, після чого між ОСОБА_16 та ОСОБА_22 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_14 вдарив кілька разів ОСОБА_15 по обличчю рукою, після чого вони заспокоїлися. Під час розмови ОСОБА_12 розповів їм що ОСОБА_23 безпідставно звинувачує його у викраденні коштів та хотів розібратися з ОСОБА_24 . Усі разом вони пішли до ОСОБА_25 . Про що ОСОБА_12 говорив з ОСОБА_26 він не чув, оскільки знаходився в іншій кімнаті. Він почув шум, вийшов з кімнати і побачив що щось сталося. ОСОБА_23 віддав йому мобільний телефон та пішов, а вони залишилися. Ножем він не наносив ОСОБА_19 удар, ножа не було. Те що він говорив на слідчому експериментів не було насправді, ніхто ОСОБА_15 не бив. Він бачив лише як ОСОБА_23 тримався за руку. ОСОБА_12 його оговарює. Він це зрозумів в поліції. Не звертався до правоохоронних органів з цього приводу, оскільки йому заборонили. ОСОБА_14 речі ОСОБА_15 не забирав та нічого від нього не вимагав. Розбійний напад на ОСОБА_15 вони не вчиняли, вважає що його дії мають ознаки хуліганства.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 16.09.2018 року зустрівся із ОСОБА_16 та ОСОБА_27 біля автостанції. Разом вживали алкоголь, після чого між ним та ОСОБА_16 виник конфлікт з-приводу АТО, під час якого він вдарив кілька разів ОСОБА_15 по обличчю рукою, після чого вони заспокоїлися. Під час розмови ОСОБА_12 розповів їм що ОСОБА_23 безпідставно звинувачує його в крадіжці, якої він не робив та хотів розібратися з ОСОБА_24 . Усі разом вони пішли до ОСОБА_28 на роботу, потім до приміщення, де проживав ОСОБА_20 . Він вийшов за дівчиною ОСОБА_28 - ОСОБА_29 та що пошукати гаманець дівчини. Він не бачив і не чув як ОСОБА_23 та ОСОБА_13 вимагали від ОСОБА_15 грошові кошти. Як наносили удари він також не бачив, оскільки його взагалі там не було. Чому він говорив інше на слідчому експерименті не відповів. У ОСОБА_28 він не бачив ні рюкзака ні мобільних телефонів ОСОБА_17 . За це йому нічого не відомо. Напад ніхто не планував.

Вина обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України підтверджується зібраними по справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_8 , який у судовому засіданні пояснив, що 16.09.2018 року він знаходився біля залізничного вокзалу по вул. В. Ложешнікова, 1, в м. Черкаси. До нього підійшли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , повідомивши, що у чоловіка пропав мобільний телефон, пізніше цей телефон знайшовся. Він хотів поговорити чому так вийшло, усі разом вони пішли до ОСОБА_28 на робоче місце. ОСОБА_23 працював сторожем на ринку. Після чого разом з ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_22 пішли до приміщення, що знаходиться поблизу вокзалу, де ОСОБА_23 та ОСОБА_13 почали вимагати від нього грошові кошти в сумі 5 000 дол. США, щоб не вбивати його. В цей час почали наносити йому тілесні ушкодження. ОСОБА_14 гроші від нього не вимагав, він наносив тілесні ушкодження. Телефон та особисті речі ОСОБА_14 також не вимагав. Документи забрали у нього як залог того, щоб він приніс грошові кошти. У ОСОБА_28 він ніяких грошей та карточок не брав. Наносили тілесні ушкодженні по голові палками, чи була кров на палках він не знає. Коли він відчув у спину удар ножем, повернувся назад та побачив що у нього за спиною стояв ОСОБА_30 . Першим почав наносити удари ОСОБА_31 . Коли ОСОБА_23 бив його по голові, він закривав голову руками. Потім били його і ОСОБА_13 і ОСОБА_32 . Удари наносили як палками так і руками в різні частини тіла. Коли почалася суперечка ОСОБА_14 був присутній. Він по фотознімках впізнав усіх трьох нападників. Телефон та особисті речі він також пізнав. При проведенні слідчого експерименту він показував як саме йому наносили тілесні ушкодження. Цивільний позов не заявляв, просив призначити обвинуваченим покарання на розсуд суду.

- показами свідка ОСОБА_33 , яка у судовому засіданні пояснила, що 15.09.2018 року вона разом із ОСОБА_26 перебували вдома у потерпілого ОСОБА_15 , де вживали алкогольні напої. Крім ОСОБА_15 вдома була також його співмешканка. Залишивши в приміщенні сумку, разом з ОСОБА_26 вийшли на вулицю. Повернувшись назад, виявила що з сумки зник гаманець. У гаманці були грошові кошти та пластикові картки. Про дану подію вона розповіла ОСОБА_34 , який запитав у ОСОБА_15 де подівся гаманець. ОСОБА_12 спочатку сказав, що не брав його, потім зізнався. До поліції вона не зверталася, претензій до ОСОБА_15 не має. На наступний день вона разом з ОСОБА_26 пила каву неподалік залізничного вокзалу, до них підійшли ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_20 . Вони забрали ОСОБА_28 та кудись попрямували, мабуть виясняти стосунки. Через деякий до неї підійшов ОСОБА_14 та сказав пройти з ним. Вони зайшли до приміщення, там були ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_20 . На обличчі ОСОБА_15 вона побачила тілесні ушкодження, після чого вийшла з приміщення. Про що вони говорили та хто наносив удари вона не знає. ОСОБА_23 сказав що у нього болить рука і вони поїхали до лікарні;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.09.2018 року, згідно якого ОСОБА_8 повідомив про здійснення на нього нападу із застосуванням ножа та заволодінням мобільним телефоном та документами (а.с. 1);

-протоколом огляду місця події від 16.09.2018 року, згідно якого було оглянуто приміщення та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_4 . В приміщенні на стільці було виявлено господарський ніж, на підлозі плями рідини бурого кольору (а.с. 4-14);

- протоколом огляду місця події від 26.09.2018 року, згідно якого було оглянуто торгівельну точку поблизу перехресті вул. Смілянська-Вернигори, де в картонній коробці виявлено синій ранець, в якому знаходилися документи на ім`я ОСОБА_8 (а.с. 15-19);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_8 від 16.09.2018 року, згідно якого потерпілий впізнав на фотознімку ОСОБА_10 (а.с. 20-21);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_8 від 16.09.2018 року, згідно якого потерпілий впізнав на фотознімку ОСОБА_28 (а.с. 23-24);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_8 від 16.09.2018 року, згідно якого потерпілий впізнав на фотознімку ОСОБА_18 (а.с. 26-27);

-протоколом пред`явлення речей для впізнання потерпілому ОСОБА_8 від 16.09.2018 року, згідно якого потерпілий впізнав мобільний телефон, який у нього забрали нападники 16.09.2018 року (а.с. 30-33);

- протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками свідкові ОСОБА_35 від 17.09.2018 року, згідно якого свідок впізнав ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 (а.с. 35-36, 38-39, 41-42);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 8/817 від 18.10.2018 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Нокіа» станом на 16.09.2018 року могла становити 189,45 грн. (а.с. 46-51);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 07.11.2018 року, згідно якого потерпілий показав на місце, де на нього було здійснено напад. Також вказав на обставини, при яких отримав тілесні ушкодження а також вказав на механізм нанесення тілесних ушкоджень (а.с. 59-63);

- протоколами проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 21.11.2018 року, згідно яких підозрювані підтвердили здійснення нападу та нанесення ними тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 (а.с. 72-77);

- висновком судово-медичної експертизи № 02-01/1401 від 28.11.2018 року, згідно якого у ОСОБА_8 мали місце: рани грудної клітки зліва по задній поверхні, яка не проникає в плевральну порожнину, та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; крововиливів обличчя, саден обличчя, саден грудної клітки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 79-81);

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.

Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинувачених за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Вiдповiдно до ст. 3 Конституцiї України людина, її життя i здоров`я, честь i гiднiсть, недоторканнiсть i безпека визнаються в Українi найвищою соцiальною цiннiстю.

Крім того, у ст. 27 Основного Закону Держави гарантується невід`ємне право людини на життя і захист цього права є обов`язком держави. Такі положення Конституції України зумовлені нормами міжнародного права, зокрема в ч. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.) зазначено: «Право кожного на життя охороняється законом».
Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. б Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 р.) - «Право на життя є невід`ємне право кожної людини. Це право охороняється законом».
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви доведеності вини особи, мають тлумачитися на її користь.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Не визнання вини обвинуваченими суд оцінює критично, як намагання уникнути відповідальності за скоєний злочин, оскільки їх вина в повному обсязі підтверджується матеріалами кримінального провадження, показами потерпілого ОСОБА_8 , показами свідка ОСОБА_33 , що були безпосередньою допитані у судових засіданнях.
Так, свідок ОСОБА_33 у судовому засіданні пояснила, що 16.09.2018 року вона разом з ОСОБА_26 пила каву неподалік залізничного вокзалу, до них підійшли ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_20 . Вони забрали ОСОБА_28 та кудись попрямували, мабуть виясняти стосунки. Через деякий до неї підійшов ОСОБА_14 та сказав пройти з ним. Вони зайшли до приміщення, там були ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_20 . На обличчі ОСОБА_15 вона побачила тілесні ушкодження, після чого вийшла з приміщення.

Вина обвинувачених ОСОБА_36 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 також підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.09.2018 року; протоколом огляду місця події від 16.09.2018 року; протоколом огляду місця події від 26.09.2018 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_8 від 16.09.2018 року; протоколом пред`явлення речей для впізнання потерпілому ОСОБА_8 від 16.09.2018 року; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками свідкові ОСОБА_35 від 17.09.2018 року; висновком судово-товарознавчої експертизи № 8/817 від 18.10.2018 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 07.11.2018 року; протоколами проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 21.11.2018 року; висновком судово-медичної експертизи № 02-01/1401 від 28 листопада 2018 року;

Крім того, слід зазначити, що покази потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_33 є послідовними, узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження, а тому суд вважає їх належними та допустимими.

Твердження обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про те, що вони не здійснювали напад на потерпілого, оскільки в той час перебували в іншій кімнаті приміщення спростовуються показами потерпілого ОСОБА_8 , показами свідка ОСОБА_33 , а також матеріалами кримінального провадження, серед яких протоколи проведення слідчого експерименту за участю обвинувачених.

Твердження обвинувачених про те, що вони не перебували в стані алкогольного сп`яніння спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема виписками з амбулаторних карт від 16.09.2018 року.

Про наявність кваліфікуючої ознаки - вчинення розбою за попередньою змовою групою осіб - ч.2 ст.187 КК України, свідчить взаємоузгодженість дій обвинувачених перед початком нападу на потерпілого і в процесі цього нападу, тобто перед початком виконання об`єктивної сторони злочину та в процесі його виконання, взаємоузгодженість протиправних дій під час виконання об`єктивної сторони розбою, в ході якої кожен з обвинувачених виконував певні протиправні дії, а саме напад, нанесення ударів по різних частинах тіла потерпілого, що в сукупності свідчить про наявність певної домовленості на вчинення злочину, яка може бути досягнута в різний спосіб, включаючи і мовчазну згоду. Показання потерпілого чітко свідчать про те, що на нього був скоєний саме напад, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров"я, з метою заволодіння його майном. Більше того, показання потерпілого також підтверджуються іншими джерелами доказів, на які йдеться посилання вище і з якими показання потерпілого повністю узгоджуються.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_11 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_9 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_9 відповідно до ст. 67 КК України суд враховує вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_10 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_10 відповідно до ст. 67 КК України суд враховує вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_11 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_11 відповідно до ст. 67 КК України суд враховує вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченим суд дотримується вимог ст. 65 КК України, оскільки має на меті не тільки покарати, а й сприяти їх виправленню, а також запобігти вчиненню нових злочинів. Оскільки в разі призначення невідповідного, невиправдано м`якого чи надто суворого покарання, мети покарання буде важко досягти.

На підставі викладеного, враховуючи думку потерпілого, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо, також враховуючи тяжкість вчиненого злочину та ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при призначенні покарання лише за умов ізоляції від суспільства у вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, враховуючи думку потерпілого, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо, також враховуючи тяжкість вчиненого злочину та ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при призначенні покарання лише за умов ізоляції від суспільства у вигляді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 70 ч. 4 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи думку потерпілого, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_11 , який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо, являється учасником АТО, також враховуючи тяжкість вчиненого злочину та ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при призначенні покарання лише за умов ізоляції від суспільства у вигляді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 70 ч. 4 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення по справі експертиз підлягають до стягнення з обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в солідарному порядку на користь Держави.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 377 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання рахувати з 01.11.2019 року, зарахувавши термін попереднього ув`язнення з 16.09.2018 року по 31.10.2019 року включно.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.06.2019 року та остаточно визначити до відбуття 7 (сім) років 1 (один) місяць позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання рахувати з 01.11.2019 року, зарахувавши термін попереднього ув`язнення з 16.09.2018 року по 31.10.2019 року включно.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.11.2018 року та остаточно визначити до відбуття 7 (сім) років 1 (один) місяць позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання рахувати з 01.11.2019 року, зарахувавши термін попереднього ув`язнення з 16.09.2018 року по 31.10.2019 року включно.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в солідарному порядку на користь Держави процесуальні витрати за проведення по справі: судово-дактилоскопічної експертизи № 1/1771 в сумі 858,00 грн., судово-дактилоскопічної експертизи № 1/1793 в сумі 715,00 грн., судово-товарознавчої експертизи № 8/817 в сумі 572,00 грн., а всього на загальну суму 2 145,00 грн.

Речові докази:

- мобільний телефон «Nokia 3110 C»; рюкзак; документи на ім`я ОСОБА_8 - паспорт, свідоцтво про шлюб, військовий квиток, картка платника податків, свідоцтво про нагородження, фотокопія посвідчення учасника бойових дій передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 - залишити за належністю;

- ніж; поліетиленовий пакет з дерев`яними уламками; паперовий конверт зі змивами з дерев`яних палиць; поліетиленовий пакет з дактилокартами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 передані на зберігання в камеру схову речових доказів при Черкаському відділі поліції ГУНП в Черкаській області (квитанція № 3276 від 12 грудня 2018 року).

Паперовий конверт з марлевим тампоном зі змивом, виявленим та вилученим в ході огляду місця події 16 вересня 2018 року в занедбаній будівлі по вул. В. Ложешнікова, 1 в м. Черкаси знаходиться на експертизі в Комунальній установі «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи».

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право на підставі п. 6 ст. 376 КПК України отримати в суді копію вироку.

Головуючий : ОСОБА_1