Справа № 216/1142/18
Провадження № 1-кп/216/266/19

ВИРОК
іменем України
03 червня 2019 року
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, -
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на посаді кулеметника 2 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону у військовому званні «солдат», діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до цієї частини та виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, та умов укладеного контракту, 01.09.2017 близько 09 год. 00 хв. самовільно без дозволу командування залишив вказану військову частину і направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 06.03.2018 біля 12 год. 00 хв., тобто більше ніж через один місяць, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе.
У судовому засіданні прокурор та обвинувачений заявили клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_4 згідно якої обвинувачений засвідчив, що у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, а саме дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, пояснивши, що самовільно залишив військову частину, без згоди на то командування частини, оскільки захворіла дружина, її поклали на стаціонарне лікування у лікарню, а він в цей час доглядав за малолітніми дітьми, 2016 року народження та 2017 року народження.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі.
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України.
Відповідно до ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:
1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів;
2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;
3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Злочин, у скоєнні якого ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винним, відповідно до положень ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Відповідно до ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає покарання, узгоджене сторонами.
Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст.472 КПК України, заслухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін при укладенні угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, так як її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиїх прав, свобод та інтересів, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення покарання, встановленим кримінальним законом.
Перед затвердженням угоди суд переконався, що обвинувачений розуміє положення ст.473, 474 КПК України та укладення угоди є добровільним.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, обставини, які обтяжують покарання відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено, вчинення злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебув на обліку у лікаря нарколога з діагнозом вживання алкоголю з шкідливими наслідками (т. 1 а.с. 27), за місцем служби характеризується незадовільно (т.1 а.с. 40), раніше не судимий (т. 1 а.с. 32), має на утриманні двох малолітніх дітей (т. 1 а.с. 82, 83), суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 408 КК України за ознаками дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за якою йому належить призначити узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов до обвинуваченого пред`явлено не було.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 03 червня 2019 року, укладену між прокурором військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1