№ 1-кп/760/ 431/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесене в ЄРДР за № 0000037 від 03.02.2016 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 344 ч. 1 КК України відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженця Полтавської області, м.Кременчук, громадянина

України ,освіта вища, проживаючого в

АДРЕСА_1 , раніше

раніше не судимого ,-

з участю прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника потерпілого - ОСОБА_7

в с т а н о в и в:
Відповідно до обвинувального акту від 22.04.2016 ОСОБА_3 обвинувачується в тому , що протягом січня лютого 2016 року здійснював незаконний вплив на члена Кабінету Міністрів України Міністра економічного розвитку і торгівлі України ОСОБА_8 з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, добитися прийняття незаконного рішення за наступних обставин.

Згідно із ч.ч.1,4 ст.114 Конституції України та ч.ч.1,2 ст.6 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27.02.2014 № 794-VII, до складу Кабінету Міністрів України входять Прем`єр-міністр України, Перший віце-прем`єр-міністр України, віце-прем`єр-міністри та міністри України.

Посадовий склад новосформованого Кабінету Міністрів України визначається Верховною Радою України за поданням Прем`єр-міністра України одночасно з призначенням персонального складу Кабінету Міністрів України у порядку, встановленому статтею 9 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» від 17.03.2011 № 3166-VI міністр як член Кабінету Міністрів України здійснює - повноваження, визначені Законом України «Про Кабінет Міністрів України» , в тому числі щодо спрямування та координації діяльності центральних органів виконавчої влади.

Айварас Абромавичус призначений на посаду Міністра економічного розвитку і торгівлі України Постановою Верховної Ради України від 02.12.2014 № 9-VIII «Про формування складу Кабінету Міністрів України» та відповідно до вказаних положень законодавства є державним діячем членом Кабінету Міністрів України.

Відповідно до положень ст.44 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27.02.2014 № 794-VII, ч.2 ст.8 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» від 17.03.2011 № 3166-VI, до розділу 11 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого 20.08.2014 Постановою Кабінету Міністрів України № 459, ОСОБА_9 , як керівник міністерства:

1) очолює міністерство, здійснює керівництво його діяльністю;

2) визначає пріоритети роботи міністерства та шляхи виконання покладених на нього завдань, затверджує плани роботи міністерства, звіти про їх виконання;

3) в межах компетенції організовує та контролює виконання апаратом міністерства і територіальними органами міністерства Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України;

4) визначає обов`язки першого заступника, заступників та заступника Міністра - керівника апарату, розподіл повноважень Міністра між першим заступником та заступниками Міністра, які вони здійснюють за його відсутності;

5) підписує накази Мінекономрозвитку;

6) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Таким чином, ОСОБА_9 обіймаючи посаду Міністра економічного розвитку і торгівлі України, наділений рядом владних повноважень, у тому числі щодо кадрових питань, віднесених до його компетенції.

У зв`язку із звільненням, розпорядженням Кабміну № 25-р від 20.01.2016, ОСОБА_10 з посади заступника Міністра економічного розвитку і торгівлі України та наявністю вакансії на вищезазначену посаду, ОСОБА_3 , займаючи згідно наказу № 241-к від 01.09.2014 посаду директора виконавчого Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», що підпорядковується Міністерству економічного розвитку і торгівлі України, знаючи, що вказана посада пов`язана зі здійсненням відомчого контролю за діяльністю державних підприємств, які знаходяться у віданні Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, вирішив з метою отримання призначення на вакантну посаду здійснити незаконний вплив на відповідну особу державного діяча, що в межах компетенції має право рекомендації щодо призначення.

Так, у кінці січня 2016 року у ОСОБА_3 виник умисел на втручання у діяльність Міністра ОСОБА_8 , що посягає на авторитет органів державної влади, порушує права, свободи і законні інтереси інших громадян та негативно впливає на авторитет і ділову репутацію державного діяча, який при рекомендуванні особи на посаду повинен бути безстороннім та керуватися безпосередньо діловими та особистими характеристиками особистості, як професіонала та високоморальної людини.

Будучи особисто знайомим із Міністром ОСОБА_11 в силу займаної посади, ОСОБА_3 незаконно, умисно, в особистих інтересах, з метою зайняття вакантної посади заступника Міністра економічного розвитку і торгівлі України, намагався вчинити суспільно небезпечний вплив, маючи бажання втрутитися в діяльність ОСОБА_8 як державногодіяча, що є неприпустимим та суперечить відповідним законам та підзаконним актам та вплинути на його волевиявлення в межах повноважень, закріплене законодавством України, при призначенні на вакантну посаду .

Зокрема, ОСОБА_3 було відомо, що згідно із п.4 ч.1 ст.44 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27.02.2014 № 794-VII Міністр України вносить Прем`єр-міністру України пропозиції щодо призначення на посаду та звільнення з посади керівників центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується міністром, першого заступника та заступників міністра, а також перших заступників і заступників керівників центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується міністром.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.8 ч.1 ст.8 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» від 17.03.2011 № 3166-VI міністр як керівник міністерства вносить Прем`єр-міністрові України пропозиції щодо призначення на посади першого заступника міністра, заступника міністра, заступника міністра - керівника апарату.

Згідно із абзацу 2 ч.1 ст.9 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» перший заступник та заступник міністра призначаються на посади та звільняються з посад Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України відповідно до пропозицій відповідного міністра.

Таким чином, виключно до компетенції ОСОБА_8 , як Міністра економічного розвитку і торгівлі України, належало ініціювати питання про призначення заступника Міністра економічного розвитку і торгівлі України, шляхом надання відповідної пропозиції.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою незаконного втручання у діяльність державного діяча, ОСОБА_3 25.01.2016 приблизно о 20 год. 40 хв знаходячись у місті Києві, за допомогою мобільного програмного додатку «Viber», зі свого абонентського номеру мобільного зв`язку НОМЕР_1 на абонентський номер мобільного зв`язку НОМЕР_2 , яким користується Міністр ОСОБА_9 , направив текстове повідомлення, в якому заявив про свій намір працювати на посаді заступника Міністра.

При цьому, ОСОБА_3 усвідомлюючи незаконність своїх дій, маючи на меті вчинити незаконний вплив тиск на державного діяча - члена Кабінету Міністрів України, не отримавши позитивної відповіді на вказане повідомлення 29.01.2016 о 17 год. 48 хв., знаходячись у місті Києві, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, усвідомлюючи, що своїми діями вчиняє тиск та втручається у службову діяльність ОСОБА_8 , із застосуванням вищезазначених засобів зв`язку направив Міністру ОСОБА_12 текстове повідомлення про те, що ним підготовлено повний пакет документів для підготовки пропозиції про призначення на посаду заступника Міністра найближчим часом.

При цьому, ОСОБА_3 діяв всупереч вимог закону, вчиняючи незаконний вплив на суб`єкта владних повноважень, вживаючи заходів для його вмовляння у прийнятті рішення всупереч нормам чинного законодавства.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу ОСОБА_3 , не отримавши згоди на вмовляння з боку останнього у вигляді прохання та переконань, маючи на меті у будь-який спосіб домогтися внесення Міністром ОСОБА_11 усупереч його волі пропозиції Прем`єр-міністрові України щодо його, ОСОБА_3 , кандидатури для призначення на посаду заступника Міністра, усвідомлюючи незаконність своїх дій і необхідності діяти відповідно до закону, продовжив незаконний вплив та втручання у діяльність члена Кабінету Міністрів України - Міністра ОСОБА_8 .

На виконання злочинного задуму, ОСОБА_3 31.01.2016 в період між 21 та 22 годиною, маючи на меті вплинути на дії уповноваженої особи, усвідомлюючи відсутність успіху у своїх попередніх незаконних діях, продовжуючи незаконний вплив шляхом переконання та можливого залякування потерпілої особи державного діяча, вказуючи на його підтримку з боку осіб, що займають керівні посади в державі та від яких ОСОБА_9 має безпосередню службову залежність, за допомогою мобільного програмного додатку «Viber», зі свого абонентського номеру мобільного зв`язку НОМЕР_1 на абонентський номер мобільного зв`язку НОМЕР_2 , яким користується Міністр ОСОБА_9 , надіслав останньому текстові повідомлення, де зазначив завідомо неправдиві відомості про те, що пропозиція про призначення на посаду заступника Міністра надійшла йому від команди Президента України, а саме, від заступника голови депутатської фракції « ІНФОРМАЦІЯ_2 », народного депутата України ОСОБА_13 , який погодив це з Прем`єр-Міністром України.

Надалі, не отримавши згоди, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 01.02.2016, перебуваючи у м. Київ, приблизно о 19 год. 30 хв. годині передав до приймальні Міністра ОСОБА_8 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , особисто підготовані документи, необхідні для долучення до пропозиції Прем`єр-міністрові України щодо кандидатури для призначення на посаду заступника Міністра, а саме:
- особову картку на своє ім`я, форми № П-2ДС;

- довідку на 1 арк.; попередження про встановленні Законами України «Про державну службу», «Про засади запобігання і протидії корупції» обмеження під час прийняття на державну службу та її проходження від 29 січня 2016 року;

- рукописну автобіографію як додаток № 1 до форми № П-2ДС, згоду на обробку персональних даних від 29.01.2016, довідку Форми 12 від 29.01.2016 № 1;

- медичну довідку № 2/391 від 10.08.2015; копію медичної довідки серія 12ЯЯХ № 235337 від 10.08.2015 про проходження обов`язкового попереднього та періодичного психіатричного оглядів;

- копію медичної довідки серія 12ЯЯХ № 107770 від 24.07.2015 про проходження профілактичного наркологічного огляду;

- копію диплому про перепідготовку ДСК № 042821;

- копію диплому спеціаліста НОМЕР_3 ; копію диплому молодшого спеціаліста НОМЕР_4 ; копію паспорту НОМЕР_5 ;

- копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_6 ; копію військового квитка НОМЕР_7 ;

- копію трудової книжки НОМЕР_8 ;

- декларацію про майно і зобов`язання фінансового характеру за 2015 рік на ім`я ОСОБА_3 ;

- копію листа голови правління НАК «Нафтогаз України» ОСОБА_14 на ім`я Міністра енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_15 ;

- копію листа Міністра енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_15 на ім`я Прем`єр-міністра України;

- копію листа Міністра Кабінету Міністрів ОСОБА_16 на ім`я Міністра енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_15 ,

- заяву від 01.02.2016 про призначення ОСОБА_3 , на посаду заступника Міністра ( складену та написану власноруч).

При цьому, ОСОБА_3 , усвідомлював, що своїми діями допускає порушення вимог Порядку розгляду питань, пов`язаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною Радою України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №298.

Так, зазначений порядок чітко визначає, що:

- пропозиції Прем`єр-міністрові України щодо кандидатур для призначення на посаду та звільнення з посади першого заступника та заступника міністра, заступника міністра - керівника апарату міністерства вносить міністр;

- опрацювання подання щодо призначення на посаду і документів, що додаються до нього, здійснюється за дорученням Міністра Кабінету Міністрів України структурним підрозділом з питань кадрового забезпечення Секретаріату Кабінету Міністрів України - стосовно перших заступників та заступників міністрів, разом з необхідними документами подання готується та вноситься в одному примірнику Секретаріатові Кабінету Міністрів України.

- подання щодо призначення на посаду та звільнення з посади або погодження призначення на посаду (звільнення з посади) вноситься Прем`єр-міністром України Кабінетові Міністрів України.

До подання щодо призначення на посаду або погодження призначення на посаду особи додаються згідно з Порядком ведення особових справ державних службовців в органах виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 1998 р. № 731 ряд інших документів, зазначених у п.9 Порядку.

Відповідно до п.11 Порядку: з метою вивчення досвіду роботи претендента на посаду, визначення його професійного рівня, ділових та моральних якостей, оцінки відповідності посаді, на яку він рекомендується, тощо проводиться співбесіда у порядку, визначеному Міністром Кабінету Міністрів України. Співбесіду претендента на посаду першого заступника та заступників Міністра організовує структурний підрозділ з питань кадрового забезпечення Секретаріату Кабінету Міністрів України.

Згідно абзацу 3 вступу Порядку ведення особових справ державних службовців в органах виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 1998 р. № 731: формування та ведення особової справи здійснюється кадровою службою органу, де працює державний службовець, формування якої розпочинається з дати розгляду питання про призначення на посаду державного службовця.

ОСОБА_3 усвідомлював, що діючи всупереч встановленого порядку та вищезазначеним підзаконним актам, подаючи документи поза структурним підрозділом з питань кадрового забезпечення Секретаріату Кабінету Міністрів України, що є відповідальним за підготовку документів для надання пропозиції та призначення на посаду заступника міністра, вчинив дії, а саме незаконний вплив та втручання у діяльність Міністра ОСОБА_8 , спрямовані на перешкоду у виконанні державнимдіячем своїх службових обов`язків, що виразилось в умовлянні, переконанні та залякуванні потерпілого з метою винесення останнім, у порушення вимог чинного законодавства рішення, яке не відповідає цілям та завданням, що стоять перед органами державної влади, а саме пропозиції Прем`єр-міністрові України щодо кандидатури ОСОБА_3 , для призначення на посаду заступника Міністра.

При цьому зазначені повідомлення Міністр ОСОБА_9 сприйняв реально та визначив як вплив відносно себе, вирішивши не піддаватись якому, в подальшому 03.02.2016 приблизно о 10 год. зробив офіційну заяву за даним фактом в засоби масової інформації, що вказує на пряме перешкоджання діяльності державного діяча при виконанні ним службових обов`язків, тоді як державою, в період активного реформування, чітко визначено одним із пріоритетів для українського суспільства розв`язання проблеми корупції в рамках Закону України №1699-7 від 14.10.2014 «Про засади державної антикорупційної політики в України (Антикорупційна стратегія) на 2014-2017 роки» та ряду антикорупційного законодавства України.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснив вплив на потерпілого - Міністра ОСОБА_8 , вмовляючи, переконуючи та схиляючи останнього у необхідності вчинити певні дії - рекомендувати ОСОБА_3 на посаду заступника міністра, перешкодив виконанню державним діячем своїх службових обов`язків, що призвело до подання заяви про відставку від 03.02.2016 Міністра економічного розвитку і торгівлі України ОСОБА_8 та не потягло прийняття незаконного рішення.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.344 КК України, тобто незаконний вплив у формі вмовляння, переконання та схиляння потерпілого до вчинення певних дій члена Кабінету Міністрів України з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків та добитися прийняття незаконного рішення.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_17 подано клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обґрунтував своє позицію тим, що ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення за вчинення злочину, який є невеликої тяжкості і з моменту його вчинення пройшло більше трьох років , він вперше притягається до відповідальності , нових злочинів не вчиняв ,від слідства та суду не ухилявся.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника , просив звільнити його від кримінальної відповідальності .Своєї вини не визнав , від дачі показань в суді обвинувачений відмовився.

Прокурор та представник потерпілого не заперечували проти задоволення клопотання захисника .

Суд, вислухав учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Встановлено судом ,що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності .

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 344 ч. 1 КК України віднесений до злочинів невеликої тяжкості.

Статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком сили минуло 3 роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

В даному випадку встановлено, що з моменту лютого 2016 року , тобто з моменту вчинення кримінального правопорушення і до дня розгляду провадження минуло більше, ніж 3 роки.

Відповідно до ст. 284 ч. 2 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавств про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року ,згідно з яких ,звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно небезпечного діяння ,яке містить склад злочину , передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України , та за наявності визначених законом матеріально правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Матеріально правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст.49 КК України строків і відсутність обставин ,що порушують їх перебіг ( ч.ч. 204 ст. 49 КК України ).

Процесуально правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст. 285 КПК України ,підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України , а також наслідки закриття кримінального провадження , яке здійснюється за нереабілітуючих підстав і бажає такого звільнення .

Таким чином, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України,-

Ухвалив:
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ст. 344 ч. 1 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 344 ч.1 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000037 від 03.02.2016 року закрити.

Речові докази папку білого кольору з логотипом «Національна акціонерна компанія Нафтогаз України» зі вмістом залишити на збереження в матеріалах провадження ; USB флеш накопичувач повернути ОСОБА_12 (а.п. 242 , т.3 ; а.п. 26 ,т.4 )

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Копії ухвали вручити негайно учасникам судового розгляду.

СУДДЯ: