Номер провадження: 11-сс/813/1888/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2019 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 ,у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0006832 від 06.10.2018 року, про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені, Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2019 рокубуло задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України, продовжений строк тримання під вартоюдо 04.12.2019 року, оскільки слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведено, що ризики, встановлені в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу не зменшилися, а також про необхідність подальшого тримання під вартою підозрюваного.
Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 ,подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, так як слідчий суддя не враховував, що стороною обвинувачення не доведено наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також неможливість застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В обґрунтування відсутності наявності обґрунтованої підозри захисник зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на причетність ОСОБА_8 до вчинених кримінальних правопорушень.
В протоколах допиту потерпілих та свідків, та протоколах впізнання не містяться вказівки про вчинення злочинів невідомими особами. Протоколи впізнання не містять відомостей щодо інших характерних ознак, прикмет, за якими було впізнано осіб. Зазначені докази є недопустимими.
З ухвали слідчого судді не вбачається, які докази були дослідженні слідчим суддею.
В обґрунтування відсутності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України захисник посилається на те, що слідчий суддя не обґрунтував висновок в цій частині. Відсутні будь-які докази про те, що підозрюваний може ухилятися від органів досудового розслідування та суду,

Можливість застування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу підтверджується даними, які характеризують підозрюваного, зокрема, що він має постійне місце проживання, позитивно характеризується, працевлаштований, раніше не судимий та має ряд захворювань.

Одна лишь тяжкість злочину не може бути безумовною підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання не врахував практику Європейського суду та вимоги Конвенції.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до приписів ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Разом з тим відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , оскільки слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведено доказами обставини, передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України, зокрема, що ризики, встановлені в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходуне зменшилися, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам, а також, що досудове розслідування триває, а слідчі дії не проведені в повному обсязі.

Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що під час судового розгляду, на виконання вимог ст. 199 КПК України, були дослідженні обставини, зазначені в клопотанні про продовження тримання під вартою ОСОБА_8 , на підставі яких слідчий суддя встановив, що прокурором належним чином обґрунтована наявність підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий дотримався зазначених вище вимог кримінального процесуального закону, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.

Так, органами досудового розслідування ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.187 КК України, зокрема, у тому, що 19.10.2018 р. приблизно о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 разом с Ківарк- ОСОБА_11 та ОСОБА_10 перебуваючи у нічному клубі «Palladium», розташованому за адресою: місто Одеса, Італійський бульвар 4, здійснювали заходи, пов`язані з охороною закладу, при цьому будучі одягненими у форму охорони та не маючи офіційного працевлаштування.
Перебуваючи на вході до нічного клуба «Palladium», у ОСОБА_12 спільно і за попередньою змовою із ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , виник єдиний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та у якості предмета свого злочинного посягання вони визначили золотий ланцюг, який мав при собі раніше незнайомий їм ОСОБА_13 .
Приступивши до реалізації спільного злочинного умислу, діючи у відповідності до розробленого плану та заздалегідь розподіливши злочинні ролі, ОСОБА_12 в момент, коли ОСОБА_13 повертався з вулиці до приміщення закладу, повідомив останньому, що нічний клуб зачинено, через що потерпілий обурився. В цей час, ОСОБА_8 у відповідності до своєї злочинної ролі, схопив ОСОБА_13 за руку та ОСОБА_12 схопив потерпілого за іншу руку, та сумісно повалили останнього на підлогу, при цьому ОСОБА_10 у відповідності до спільного плану, з метою недопущення надання допомоги з боку осіб, що прибули сумісно зі ОСОБА_13 ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , виволік останніх з приміщення нічного клубу «Palladium».
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , користуючись чисельною та фізичною перевагою, утримували потерпілого на підлозі, наступивши коліном на спину та прижавши груддю до підлоги, та в цей момент відкрито, з корисливих мотивів, шляхом ривка, викрали з шиї ОСОБА_13 ланцюг із жовтого золота плетіння «Кардинал», вагою 40 грам, вартістю 35 000 гривень з кулоном із жовтого золота з відображенням «Божої матері», вагою 12 грам, вартістю 10 000 гривень.
Виконавши всі дії відповідно до спільного злочинного плану, ОСОБА_12 та ОСОБА_8 виштовхали потерпілого з приміщення закладу, де у відповідності до своєї ролі знаходився ОСОБА_10 з метою недопущення допомоги потерпілому з боку товаришів, де ОСОБА_12 та ОСОБА_8 нанесли потерпілому два-три удару ногами в область тулуба, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_13 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 45000 гривень.
Крім того, 21.01.2019 р. приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_10 перебуваючи у нічному клубі «Palladium», розташованому за адресою: місто Одеса, Італійський бульвар 4, здійснювали заходи, пов`язані з охороною закладу, при цьому будучі одягненими у форму охорони та не маючи офіційного працевлаштування.
Перебуваючи на вході до нічного клуба «Palladium», у ОСОБА_12 спільно і за попередньою змовою із ОСОБА_10 та невстановленою особою, виник єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном та у якості предмета свого злочинного посягання вони визначили гаманець з його змістом, які мав при собі раніше незнайомий їм відвідувач закладу ОСОБА_16 .
Приступивши до реалізації спільного злочинного умислу, діючи у відповідності до розробленого плану та заздалегідь розподіливши злочинні ролі, ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та невстановлена особа, в момент, коли ОСОБА_16 вийшов з приміщення нічного клубу «Palladium», прослідували за ним та дочекавшись моменту, коли потерпілий залишився сам, у відповідності до своїх ролей, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 схопили останнього під руки з двох сторін, та сумісно з невстановленою особою, відвели потерпілого у місце, де їхні злочинні дії залишаться непоміченими оточуючим.
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, перебуваючи у безлюдному місці, за нічним клубом «Palladium», ОСОБА_12 та ОСОБА_10 у відповідності до своєї злочинної ролі, продовжуючи тримати потерпілого, прислонили його до стіни, при цьому невстановлена особа у відповідності до спільного плану, маючи на меті отримати від ОСОБА_16 , належне йому майно, з корисливих мотивів, пред`явив останньому вимогу передати належний йому гаманець, при цьому погрожуючи потерпілому фізичним насильством у разі відмови.
Далі, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 відпустили руки ОСОБА_16 , який в свою чергу, сприймаючи погрози з боку невстановленої особи як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я у зв`язку з чисельною та фізичною перевагою нападників, передав невстановленій особі шкіряний гаманець чорного кольору, вартістю 40 доларів США ( курс НБУ на 21.01.2019 27,925 грн., тобто 1117 гривень) з грошовими коштами в розмірі 7000 гривень.
Виконавши всі дії відповідно до злочинного плану та досягнувши спільної мети, ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та невстановлена особа відпустили ОСОБА_16 , після чого розпорядились чужим майном на власний розсуд.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_16 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 8117 гривень.
Крім того, 28.04.2019 р. приблизно о 02 годині 30 хвилин, перебуваючи у нічному клубі «Palladium», розташованому за адресою: місто Одеса, Італійський бульвар 4, невстановлена особа 1, яка виконувала обов`язки та представлялась адміністратором нічного клубу «Palladium», повідомила невстановленій особі 2, яка виконувала обов`язки та представлялась директором закладу, при цьому не маючи офіційного працевлаштування на вказаній посаді, про відмову гр. Азербайджану ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , оплатити рахунок в розмірі 47 225 гривень за замовлення, яке останні не робили.
В цей час у невстановленої особи 2 разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , невстановленою особою 1 та невстановленою особою 3, які здійснювали заходи, пов`язані з охороною закладу, при цьому будучі одягненими у форму охорони та не маючи офіційного працевлаштування, виник єдиний злочинний умисел на заволодіння чужим майном.
Приступивши до реалізації спільного злочинного умислу, діючи у відповідності до розробленого плану та заздалегідь розподіливши злочинні ролі, невстановлена особа 2 разом із ОСОБА_8 підійшли до ОСОБА_17 , який в той час розмовляв з невстановленою особою 1, при цьому тримаючи в руках мобільний телефон. У відповідності до своєї злочинної ролі, ОСОБА_8 з метою недопущення фіксації їхніх злочинних дій і виклику поліції, вихопив з рук потерпілого мобільний телефон марки «Samsung A5» та в цей час невстановлена особа 2, представляючись директором закладу, запропонував піднятись на другий поверх закладу.
В цей саме час, ОСОБА_10 , згідно своєї ролі, перебуваючи поряд з потерпілим ОСОБА_18 , побачивши як останній дістав свій мобільний телефон, вихопив його з рук потерпілого з метою перешкоджання виклику правоохоронних органів та фіксації дій невстановленої особи 2 та ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_10 наніс два удару кулаком руки в область грудної клітини потерпілого.
Далі, перебуваючи на другому поверсі нічного клубу «Palladium», ОСОБА_8 заштовхав ОСОБА_17 у приміщення вбиральні закладу, куди зайшов разом із невстановленою особою 2 та ОСОБА_12 .. Перебуваючи у приміщенні вбиральні, невстановлена особа 2 наказала ОСОБА_12 та ОСОБА_8 утримувати потерпілого у вбиральні до оплати за замовлення, яке потерпілі не робили, після чого невстановлена особа 2 залишила приміщення вбиральні з метою керівництва діями іншим охоронців.
Побачивши, що спільна злочинна мета не досягнута, невстановлена особа 2 повернулась до вбиральні та віддав наказ ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , після чого ОСОБА_8 наніс ОСОБА_17 5-8 ударів кулаком руки в область живота та грудної клітини, а ОСОБА_12 в свою чергу наніс потерпілому 2-3 удару в область живота та грудної клітини, після чого ОСОБА_8 обшукав кишені потерпілого та відкрито звідти грошові кошти в розмірі 150 гривень та банківську картку банку «Приват Банк», і залишив приміщення вбиральні.
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, невстановлена особа 1 примушувала ОСОБА_18 оплатити рахунок, та у відповідності до своєї ролі ОСОБА_10 перебував поряд, контролюючи дії ОСОБА_18 .. В момент, коли невстановлена особа 1 почала кричати ОСОБА_18 , що він повинен розрахуватись, що ОСОБА_10 сприйняв як заклик до активних дій, останній схопив ОСОБА_18 під руку і в цей час до нього приєднався ОСОБА_8 , який схопив потерпілого за іншу руку, та сумісно відвели його на другий поверх закладу, де повалили останнього на диван та сумісно нанесли йому по два-три удари кулаком в область тулуба. Далі, до них приєдналась невстановлена особа 1, яка в момент, коли ОСОБА_8 та ОСОБА_10 продовжували штовхати потерпілого, наказувала останньому розрахуватись.
Невстановлена особа 2, продовжуючи контроль за злочинним планом, спустилась вниз, де залишався потерпілий ОСОБА_19 разом з невстановленою особою 3, і побачивши, що потерпілий тримає в руках мобільний телефон, з метою недопущення виклику поліції, вихопив пристрій с рук ОСОБА_19 ..
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, контролюючи виконання спільного злочинного плану та побачивши, що ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не досягнули спільної мети, невстановлена особа 2 приєдналась до останніх, схопила ОСОБА_18 за воріт та заштовхнув останнього до одного з приміщень закладу, де погрожував потерпілому фізичною розправою.
Далі, переслідуючи єдину злочину мету, невстановлена особа 3 відвела ОСОБА_21 на другий поверх закладу, де передала останнього ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які в свою чергу нанесли по два-три удара в область тулуба ОСОБА_21 , після чого до них приєднався ОСОБА_8 , який також наніс потерпілому декілька ударів долоню руки в область живота. Не припиняючи спільних злочинних дій, ОСОБА_10 обшукав кишені ОСОБА_21 та відкрито викрав звідти грошові кошти в розмірі 250 доларів США ( курс НБУ на 28.04.2019 становив 26,0 гривень, тобто 6500 гривень).
Далі, невстановлена особа 2, у відповідності до розробленого плану, передала потерпілого ОСОБА_18 - ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , що останні сприйняли як заклик до активних дій, спрямованих на відкрите викрадення чужого майна. Діючи у відповідності до своїх ролей, ОСОБА_8 прислонив ОСОБА_18 до стіни і в цей час ОСОБА_10 обшукав кишені останнього, звідки відкрито викрав грошові кошти в розмірі 600 доларів США ( курс НБУ на 28.04.2019 становив 26,0 гривень) та 400 гривень, які одразу передав невстановленій особі 1.
Виконавши всі дії відповідно до спільного злочинного плану, ОСОБА_10 , з дозволу невстановленої особи 2, випустив потерпілих з приміщення нічного клубу «Palladium», після чого сумісно з невстановленими особами 1 та 2, Ківарк- ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_17 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 150 гривень, потерпілому ОСОБА_18 спричинено матеріальну шкоду на суму 600 доларів США ( курс НБУ на 28.04.2019 становив 15600 гривень) та 400 гривень, потерпілому ОСОБА_21 спричинено матеріальну шкоду на суму 250 доларів США ( курс НБУ на 28.04.2019 становить 6500 гривень).
Крім того, 06.09.2019 р. приблизно о 03 годині 00 хвилин, перебуваючи у комплексі відпочинку «ITAKA BEACH RESORT & NIGHT CLUB» за адресою: місто Одеса, Пляж Аркадія, 4, невстановлена особа 1, яка виконувала обов`язки та представлялась адміністратором нічного клубу «Palladium», при цьому не маючи офіційного працевлаштування, повідомила невстановленій особі 2, яка виконувала обов`язки та представлялась директором закладу, при цьому не маючи офіційного працевлаштування на вказаній посаді, про відмову громадянами Ізраїлю ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , оплатити рахунок.
В цей час у невстановленої особи 2 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном та як спосіб досягнення своєї злочинної мети, користуючись своєю посадою, вона розробила сумісний злочинний план разом із невстановленою особою 1, Ківарк ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , та невстановленими особами, які здійснювали заходи, пов`язані з охороною закладу, при цьому будучі одягненими у форму охорони та не маючи офіційного працевлаштування.
Приступивши до реалізації спільного злочинного плану, невстановлена особа 2 розподілила ролі між ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , та невстановленими особами, у відповідності до яких ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 і невстановлена особа 3 підійшли до вищевказаних громадян Ізраїлю, та маскуючи свої злочинні дії під здійснення підприємницької діяльності, пред`явили їм вимогу розрахуватися за рахунок, погрожуючи при цьому насильством небезпечним для життя та здоров`я останніх. В свою чергу, ОСОБА_23 , реально сприймаючи погрози насильством, встановивши загрозу для себе, своїх товаришів та їхнього майна, з метою уникнення конфлікту та задля забезпечення безперешкодного виходу з приміщення клубу, під примусом, погодився оплатити рахунок .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи відповідно розподілених ролей, ОСОБА_8 та невстановлена особа разом з ОСОБА_23 , погрожуючи обмеженням волі ОСОБА_24 та ОСОБА_22 , змусили ОСОБА_23 поїхати до готелю «Resort & SPA Hotel NEMO with dolphins», розташованого за адресою: м. Одеса, пляж Ланжерон, 25, у якому на період перебування в Україні разом з особистим майном зупинилися ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , де ОСОБА_23 взяв свою банківську картку банку «Hapoalim» № НОМЕР_1 .
В цей саме час, ОСОБА_12 разом із ОСОБА_10 та невстановлена особа, під керівництвом невстановленої особи 2, який словами та жестами віддавав охоронцям накази, продовжували утримувати ОСОБА_25 та ОСОБА_26 у приміщенні закладу, при цьому розвівши їх по різним місцям у клубі. Згідно своєї злочинної ролі, ОСОБА_10 перебував з потерпілим ОСОБА_27 , при цьому з метою примушення оплати за рахунком та підтвердження реалізації погроз, наніс йому декілька ударів в область потилиці.
По поверненню ОСОБА_23 разом із ОСОБА_8 та невстановленою особою 3 до нічного клуба «Ітака», на вході, у відповідності до своєї злочинної ролі, потерпілого зустрів ОСОБА_10 , який сумісно з ОСОБА_8 завели ОСОБА_23 до приміщення закладу, де на них очікували ОСОБА_22 та ОСОБА_24 у супроводі невстановленої особи 1, невстановленої особи 2 та невстановленої особи № 3. Зібравши усіх потерпілих в купу, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , розуміючи протиправність своїх дій, користуючись фізичною перевагою, наказали останнім передати їм усі наявні при собі грошові кошти, що потерпілі зробили у зв`язку з хвилюванням за своє життя та здоров`я, а саме ОСОБА_22 дістав грошові кошти в розмірі 3000 шекелів ( по курсу НБУ 21250 гривень) та 300 доларів США ( по курсу НБУ 7500 гривень), ОСОБА_23 дістав суму в розмірі 1300 шекелів ( курс НБУ 8750 гривень), а Надер Хамад дістав 8250 гривень, які потерпілі одразу за вимогою передали ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ..
Далі, вважаючи, що не досягли спільної мети, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , застосувавши фізичну силу, відвели ОСОБА_23 в кут клубу, де до них приєднались невстановлені особи 1 та 2, які принесли з собою мобільні банківські термінали. Переслідуючи єдину злочинну мету, невстановлена особа 1, 2 та невстановлена особа 3, користуючись фізичною та чисельною перевагою, змусили потерпілого здійснити транзакцію на загальну суму 10 000 гривень, після чого невстановлена особа 3 разом із ОСОБА_23 знов поїхали до готелю «Resort & SPA Hotel NEMO with dolphins», розташованого за адресою: м. Одеса, пляж Ланжерон, 25, де невстановлена особа 3 відкрито заволоділа грошовими коштами в розмірі 900 доларів США ( курс НБУ на 06.09.2019 становить 25,31, тобто 22779 гривень).
Продовжуючи реалізацію єдиного злочинний наміру, спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном, діючи відповідно до наказу невстановленої особи 2 та переслідуючи ціль незаконного збагачення, ОСОБА_10 схопив потерпілого ОСОБА_26 за руку, тим самим обмеживши його рухомість, та сумісно з ОСОБА_8 вивели потерпілого з клубу на вулицю, перебуваючи на якій ОСОБА_10 схопив ОСОБА_26 за шию та придушив з метою подолання супротиву примушення до сплати рахунку. В цей час під супроводом ОСОБА_12 , з приміщення клубу вийшов ОСОБА_22 , який скориставшись тим, що увага охоронців звернена на ОСОБА_26 , намагався втекти, однак його дії були помічені невстановленою особою 2, яка наказала ОСОБА_12 та невстановленій особі 3 наздогнати потерпілого, а ОСОБА_10 , продовжуючи тримати ОСОБА_26 за руку, знов завів його до приміщення клубу.
В подальшому ОСОБА_10 , тримаючи ОСОБА_26 за руку, вивів потерпілого з приміщення клубу на вулицю, де ОСОБА_24 оказав супротив, через що невстановлена особа 3 обхватив останнього зі спини, обмеживши його у русі і в цей момент задля подолання супротиву, ОСОБА_10 наніс ОСОБА_28 удар коліном в область живота, після чого сумісно з невстановленою особою 3 завели потерпілого за територію клубу, де нанесли йому чисельні удари в область тулуба, у наслідок яких останній втратив свідомість та відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «iPhone XS Max Gold 256 GB», вартістю 34950 гривень.
Після скоєного, та доведення свого злочинного наміру до кінця, отримавши можливість вільно розпорядитись чужим майном, під керівництвом невстановленої особи 2 - ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , невстановлена особа № 3 та ОСОБА_10 , завели ОСОБА_25 та ОСОБА_29 до приміщення клубу та вивели останніх через чорний вхід з метою нерозголошення спільних протиправних дій.
Даним кримінальним правопорушенням ОСОБА_23 спричинено матеріальної шкоди у розмірі 42250 гривень, ОСОБА_30 спричинено матеріальної шкоди у розмірі 28750 гривень, ОСОБА_28 спричинивши матеріальної шкоди у розмірі 43200 гривень.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання.

На даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Доводи захисника про те, що надані докази не доводять про наявність в діях підозрюваного ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.187 КК України, апеляційний суд не може прийняти до ваги, так як відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими на даній стадії процесу, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

Апеляційний суд не погоджується з доводами захисника про те, що в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею не обґрунтований висновок про не зменшення встановлених ризиків при застосуванні запобіжного заходу, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, що в сукупності з іншими обставинами, стали підставою для вирішення питання про продовження строку підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Апеляційним суд дійшов висновків про те, що заявлені прокурором ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшились.
Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.187 КК України за вчинення більш тяжкого з інкримінованих кримінальних правопорушень, в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років з конфіскацією майна, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що підозрюваний враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду.
Більш того, апеляційний суд враховує, що відповідно до пунктів 34-36 рішення Європейського суду «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Крім того, апеляційний суд вважає наявним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі він може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних, так як у кримінальному провадженні не усі свідки допитані.

Апеляційний суд вважає наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, так як з метою уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому апеляційний суд приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, позитивно характеризується, працевлаштований, раніше не судимий та має ряд захворювань, проте вважає, що зазначені обставини не зменшують існування вищезазначених ризиків та не спростовують висновок слідчого судді.
Окрім того, апеляційний суд зазначає, що на теперішній час досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, завершується проведення всіх необхідних процесуальних та слідчих дій, а також збір доказів.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що у клопотанні слідчий та прокурор навели обґрунтовані обставини, на підставі яких завершити досудове розслідування без продовження дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 неможливо.
З огляду на це, слідчий суддя в ухвалі прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тому апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2019 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 ,у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0006832 від 06.10.2018 року, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 21.11.2019 року о 16 годині 00 хвилин в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3