Справа № 199/7663/19
ВИРОК
іменем України

26 вересня 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0001471 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2019 року, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, працюючого неофіційно, із середньою спеціальною освітою, маючого на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого у квартирі АДРЕСА_1 , проживаючого у квартирі АДРЕСА_2 -

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_3
потерпілий ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що 27.08.2019 приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходився у кафе «McDonalds», що розташовано за адресою: м. Дніпро, пр-т Слобожанський, 1а, разом із своїм знайомим ОСОБА_7 . Перебуваючи на зовнішній території кафе «McDonalds», що розташовано за адресою: м. Дніпро, пр-т Слобожанський, 1а, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_7 відійшов до вбиральні, взяв сумку останнього, відкривши яку побачив грошові кошти в розмірі 500.00 гривень однією купюрою, які визначив для себе об`єктом свого злочинного посягання. В цей момент, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Далі, ОСОБА_3 , 27.08.2019, приблизно о 11:10 години, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, в присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань та з метою збагачення, шляхом вільного доступу, викрав з сумки ОСОБА_7 одну грошову купюрою номіналом 500 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи при собі зазначені грошові кошти, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ними на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 500 гривень.

Умисні дії, ОСОБА_3 , що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 у суді.
Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення. ОСОБА_3 пояснив, що він 27.08.2019 приблизно о 11 годині 00 хвилин знаходився у кафе «McDonalds», що розташовано за адресою: м. Дніпро, пр-т Слобожанський, 1а, разом із своїм знайомим ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_7 відйшов до вбиральні, взяв сумку останнього, та викрав з сумки ОСОБА_7 одну грошову купюрою номіналом 500 гривень.

ОСОБА_3 просив суд суворо не карати, врахувати щиросерде каяття.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання ним своєї вини, показами наданими в суді потерпілим ОСОБА_7 та письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.
Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 27.08.2019 приблизно о 11 годині 00 хвилин знаходився у кафе «McDonalds», що розташовано за адресою: м. Дніпро, пр-т Слобожанський, 1а, разом із своїм знайомим ОСОБА_3 , який скориставшись тим, що він відійшов до вбиральні, викрав з його сумки грошові кошти в сумі 500. 00 гривень. Нарізі він, ані моральних, ані матеріальних претензій до ОСОБА_3 не має, просив суворо не карати та призначити максимально м`яке покарання.

У відповідності до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.08.2019 року ОСОБА_7 просить прийняти заходи до знайомого, який 27.08.2019 року знаходячись у кафе «McDonalds», по пр. Слобожанському 1 заволодів його грошима у розмірі 500 грн.

Згідно протоколу огляду місця події від 27.08.2019 року ОСОБА_3 добровільно, у присутності понятих, видав із своєї сумки купюру номіналом 500 грн.

Відповідно до постанови слідчого від 28.08.2019, купюру номіналом 500 грн. (ЛД 0060938) визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , про що свідчить розписка останнього.

Відповідно до постанови слідчого від 28.08.2019, оптичний диск камер відеоспостереження кафе «McDonalds». визнано речовим доказом, та прийнято рішення про його зберігання в матеріалах провадження.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаних в суді обвинуваченого та потерпілого у суду немає, оскільки ОСОБА_3 суду пояснив, що він добре розумів протиправність своїх дій, як і добре розумів їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.
3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, та каяття обвинуваченого до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

5.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до середньої тяжкості злочинів, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, щиро розкаявся, працює не офіційно, тобто має дохід(заробіток), у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання скарг не надходило.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді штрафу, потерпілий при призначенні покарання просив призначити мінімальне покарання у виді штрафу, обвинуваченого, який просив призначити покарання у виді штрафу, також суд враховує наявність обставин що пом`якшують покарання та відсутність обставин обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 185 України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Призначення ж іншого виду покарання, враховуючи особу обвинуваченого та конкретні обставини вчинення ним злочину, - не буде відповідати меті покарання, буде досить суворим та суперечить вимогам ст. 65 КК України і не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до п.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850.00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази:

-оптичний диск камер відеоспостереження кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » - зберігати у матеріалах кримінального провадження;

- купюру номіналом 500 грн. (ЛД 0060938). залишити за належністю потерпілому ОСОБА_7 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 -Почтовик

26.09.2019