Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2224/19
Провадження № 1-кс/572/815/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000722 від 21 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

СВ Сарненського відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000722 від 21 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, яке було вилучено під час проведення огляду події, а саме грошових коштів, дитячих речей та засобів особистої гігієни.

Сторони в судове засідання не з`явились, надали письмові заяви згідно яких не заперечували проти скасування арешту майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий органу досудового розслідування несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Зважаючи на те, що під час затримання та огляду місця події, речі, які перебували у валізі коричневого кольору, яка належить ОСОБА_3 , не мають відношення до вчинення кримінального правопорушення та не відповідає вимогам ст.. 98 КПК України, слідчий суддя на підставі вищевикладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовільнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду від 25.07.2019, на майно, а саме те, що знаходилось у валізі коричневого кольору новопридбані дитячі речі (шорти, футболки, джинси, плаття, куртки) засоби особистої гігієни (прибор для гоління, одеколон, засоби для і після гоління, міцелярна вода «Нівея»), новопридбана цифрова система відеоконтролю за дитиною «Авент», конструктор «Лего»,.

Зобов`язати посадових осіб Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області повернути ОСОБА_3 зазначені речі та предмети.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: