Дата документу 21.08.2019 Справа № 320/6372/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/6372/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/821/19 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному проваджені прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 5 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджану, громадянина України, маючого вищу освіту, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 за погодженням з начальником Якимівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 3 серпня 2019 року приблизно о 9 год. 40 хв., діючи групою осіб, спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , знаходився біля території кафе «Сальвадор Далі», яка розташована за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, вул. Приморський Бульвар 204, коли ОСОБА_12 , маючи єдиний умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, із застосуванням вогнепальної зброї, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в частині норм моральності та поведінки у громадських місцях, з метою залякування, ігноруючи присутність інших осіб, здійснив постріли з пістолету «Форт-12» в бік ОСОБА_14 , заподіявши останньому тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб із застосуванням вогнепальної зброї, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

3 серпня 2019 року відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за № 0000250, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Крім того, 3 серпня 2019 року 2019 року до КУ «Якимівська центральна районна лікарня» ЯСР від кафе «Сальвадор Далі», яке розташоване за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, вул. Приморський Бульвар, 204, доставлений ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з діагнозом: проникаюче ножове поранення грудної клітини зліва з пошкодженням передньої стінки лівого шлуночка серця, колото-різані рани грудної клітини справа та правого плеча. 5 серпня 2019 року від отриманих тілесних ушкоджень настала смерть потерпілого ОСОБА_15 в приміщенні лікарні.

9 серпня 2019 року відомості про вказане кримінальне правопорушення 9 серпня 2019 року внесені до ЄРДР за № 0000249 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому правову кваліфікацію у кримінальному провадженні № 0000249 було змінено за п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

3 серпня 2019 року о 12 годині ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

4 серпня 2019 року об 11 год. 50 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні № 0000250, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 серпня 2019 року.

Матеріали кримінальних проваджень № 0000249 та № 0000250 були об`єднані в одне провадження під загальним номером № 0000249.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, а викладені у клопотанні відомості про вчинення кримінального правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, з подальшою перекваліфікацією за п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України, не можуть бути взяті до уваги при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, оскільки додані до клопотання матеріали не містять жодних даних як щодо того, яке відношення ОСОБА_7 має до події цього злочину, так і щодо складення слідчим або прокурором в даному кримінальному провадженні повідомлення про підозру у вчиненні умисного вбивства громадянина ОСОБА_15 , і в матеріалах відсутні відомості щодо вручення такої підозри будь-якій іншій особі.

З урахуванням наведеного слідчий суддя пришов до висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 такого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, як домашній арешт без застосування електронних засобів контролю.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги тяжкість злочину, вагомість доказів, місце та обставини скоєння злочину.

Так, суд не взяв до уваги, що скоєння вказаного злочину мало місце вранці в суботу, на відкритій ділянці місцевості, в розпал сезону відпочиваючих, при великому скупченні людей, в тому числі неповнолітніх та малолітніх.

Крім того, суд не врахував протокол огляду місця події, під час якого знайдено гільзи, а також протокол огляду автомобіля «Порш», під час якого виявлені патрони з аналогічним маркуванням. Саме такі патрони під час обшуку виявлені у зброї, вказаній в дозволі на ім`я ОСОБА_12 . До того ж, в ухвалі суд не зазначив, що під час обшуку виявлено та вилучено дозвіл на носіння зброї, виданого на ім`я підозрюваного ОСОБА_12 .

Також апелянт вказує на те, що на даному етапі кримінального провадження не встановлено усіх учасників події, не визначено процесуальний статус цих осіб. Вочевидь, ці особи знайомі підозрюваному, а отже він може впливати на них у разі обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Вважає, що застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення проти громадського порядку і моральності, яке супроводжувалося особливою зухвалістю, при цьому підозрюваний офіційно не працевлаштований, викликає сумніви у виконанні покладених на нього КПК України обов`язків та посилює ризики, заявлені у клопотанні.

Не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, адже до органів досудового розслідування не зверталися особи, які б виявили бажання поручитися за підозрюваного.

Крім того, допитаний за клопотанням сторони захисту ОСОБА_16 , як особа, що готова поручитися за належну процесуальну поведінку підозрюваного, є власником автомобіля «Порш», в ході огляду якого встановлено наявність патронів з маркуванням, що аналогічне маркуванню патронів, вилучених в ході огляду місця події, а також знайденим у зброї, що вказана в дозволі на ім`я ОСОБА_12 , вилученій під час обшуку.

Прокурор зазначає, що слідчим суддею не перевірено дані, які характеризують особу підозрюваного, а також те, чи дійсно та з яких підстав ОСОБА_7 проживає за вказаною в ухвалі адресою. Зазначає, що надана стороною захисту характеристика підозрюваного стороні обвинувачення для огляду не надавалася для огляду, судом не оголошувалася, а думка сторони обвинувачення щодо її долучення не заслухувалася.

Також апелянт посилається на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину у той проміжок часу (9 год. 40 хв.), який не охоплюється ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що не враховано судом.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор в повному обсязі підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що тяжкість та фактичні обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 дають підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а домашній арешт без електронних засобів контролю є недостатнім запобіжним заходом. Разом з тим повідомив, що з 12 серпня 2019 року по теперішній час йому невідомі факти негативної процесуальної поведінки підозрюваного, від свідків жодних заяв щодо впливу підозрюваного не надходило, від органів досудового розслідування він не переховувався.

Адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та зазначила, що підозрюваний опинився не в тому місці та не в той час, а суть підозри зводиться до того, що хтось у когось стріляв, але не вказано те, що саме робив підозрюваний. Крім того, його затримали в номері готелю, який знаходиться на відстані 6 км від місця події, а підозрюваного як учасника події, що йому інкримінується, ніхто не впізнав.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду також заперечував проти задоволення апеляційної скарги та підтримав свого захисника.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за вчинення якого передбачено покарання до семи років позбавлення волі.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши як обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, так і наявність ризиків, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя врахував відсутність доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання можливим ризикам.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку колегії суддів, з врахуванням даних про особу підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Отже, за наявністю ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, можливості знищення або спотворення речей, що мають істотне значення для встановлення фактичних обставин, незаконного впливу на свідків, а також недоведеністю неможливості застосування до даної особи альтернативного запобіжного заходу, розв`язання відповідного клопотання у відношенні ОСОБА_7 було виваженим та із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, з яким пов`язано вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.

Зокрема, суд взяв до уваги, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, має стійкі соціальні зв`язки.

Доводи прокурора щодо тяжкості вчиненого підозрюваним правопорушення, наявності обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, жодним чином не впливають у даному випадку на обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , оскільки така міра запобіжного заходу в силу існуючих обставин, що мали місце як під час розгляду клопотання слідчого, так і в суді апеляційної інстанції, не дають законних підстав для її застосування.

Колегія суддів також враховує надані апеляційному суду стороною захисту позитивні характеристики з місця проживання, роботи та навчання, а також фактичну поведінку підозрюваного після застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 , відносно якого 5 серпня 2019 року було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, самостійно за викликом апеляційного суду з`явився до судового засідання з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування відносно нього найсуворішого запобіжного заходу без застосування застави.

Відомостей про здійснення підозрюваним незаконного впливу на свідків чи скоєння іншого кримінального правопорушення після обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурором не надано.

В судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що жодних порушень умов перебування ОСОБА_7 під домашнім арештом останнім не допущено.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики є мінімальними.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення поданої прокурором апеляційної скарги судова колегія не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 5 серпня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4