ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/1585/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
представника органу пробації - ОСОБА_7 ,
засудженого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Харківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 11 лютого2019 року про відмову в задоволенні подання начальника Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківські області ОСОБА_9 щодо скасування іспитового строку та направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_10 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.04.2017 року ОСОБА_11 засуджено за ч.2 ст.186 ККУ та призначено покарання у виді 4-х років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням та з іспитовим строком три роки. У відповідності до п.п.2,3,4 ст. 76 КК України, на засудженого протягом іспитового строку покладені наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок набув законної сили та перебуває на виконанні в Київського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
До суду надійшло подання начальника Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківські області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_11 у місця позбавлення волі.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні подання начальника подання начальника Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківські області ОСОБА_9 про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного судом покарання.

В обґрунтування прийнятого рішення, районний суд зазначив, що засуджений ОСОБА_8 обвинувачений двічі (24.01.2018 року та 23.01.2019 року) не з`явився у встановлений день, а прийшов на наступний, не свідчать про свідоме невиконання ним покладених судом обов`язків та не бажання його виправитися, інших доказів невиконання засудженим покладених на нього обов`язків вироком суду матеріали справи не містять та під час розгляду справи суду не надано.

Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду прокурор ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2019 року скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Постановити нову ухвалу, скасувавши засудженому ОСОБА_8 звільнення від покарання з випробуванням та направити засудженого для відбування призначеного покарання.
В обґрунтування вимог вказує на те, що судом при ухваленні рішення не в повній мірі враховано, що засуджений ОСОБА_8 будучи ознайомлений з правилами та умовами відбування покарання з випробуванням їх не виконав, а саме двічі, не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та не надав жодного документу, що підтверджував поважність причин його не явки на реєстрацію. Вважає, що ухвала районного суду винесена необґрунтовано, безпідставно, а тому є незаконною та підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора який підтримав апеляційну скаргу; пояснення представника органу пробації, який повідомив, що до теперішнього часу засуджений більше не допускав порушень явки на реєстрацію; думку ОСОБА_8 щодо законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали суду, дослідивши матеріали провадження та особової справи засудженого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Згідно з п.5.4 розділу ІV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань , затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №270/1560 від 19.12.2003 року (з подальшими змінами) невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджено вирокомКиївського районного суду м. Харкова від 10.04.2017 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_8 звільненовід відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенні на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76КК України.
Згідно постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 18.07.2017 року ОСОБА_8 зобов`язано з`являтись для реєстрації до Київського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації кримінальних покарань у четвертусереду кожного місяця (арк.30 особової справи).
З матеріалів особової справи вбачається, що 24.01.2018 року ОСОБА_8 не прибув для реєстрації, але вже 25.01.2018року засуджений з`явився до уповноваженого органу з питань пробації та надав пояснення про те, що він не з`явився на реєстрацію, так як перебував на роботі, але не може надати офіційні документів, оскільки працевлаштований неофіційно (арк.45 особової справи).

Крім того, 23.01.2019 року засуджений повторно не з`явивсядля реєстрації. Відповідно до письмових пояснень від 25.01.2019 року, які ОСОБА_8 надав до Київського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації, він не з`явився на реєстрацію , оскільки переплутав дні явки та вважав необхідним з`явитися саме 25.01.2019 року.
На думку колегії суддів, дві неявки засудженого 24.01.2018 року та 23.01.2019 року для реєстрації до Київського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації кримінальних покарань не можна вважати грубим невиконанням ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, оскільки засудженийвже наступного дня (у першому випадку) та на другий день (у другому випадку) після встановлених днів реєстраці, тобто 25.01.2018 року і 25.01.2019 року, самостійно з`явився до цього районного сектору та письмово надав пояснення про причини своєї неявки у визначені дні.
Ці обставини під час апеляційного розгляду прокурором та представником органу пробації не оспорювалися.
З огляду на викладене, вимога прокурора про скасування ОСОБА_8 звільнення від покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного судом покарання є передчасною, оскільки нез`явлення засудженого для реєстрації, що мали місце 24.01.2018 року та через рік 23.01.2019 року, не мають систематичного характеру і не свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та вмотивованою, і колегія суддів не знаходить підстав для її скасування з підстав, які викладені в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2019 року про відмову в задоволенні подання начальника Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківські області ОСОБА_9 щодо скасування іспитового строку та направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_8 - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді