Провадження № 1-в/592/555/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання засудженого ОСОБА_5 про вирішення питання в порядку виконання вироку,

встановив:

ОСОБА_5 звернувся до Ковпаківського районного суду м.Суми з клопотанням, у якому просить зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі у період часу з 13.07.2017 по 07.12.2018.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

Захисник підтримав клопотання засудженого.

Прокурор вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_5 не підпадає під дію Закону, відповідно до якого зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд, заслухавши думку прокурора, пояснення засудженого, дійшов наступних висновків.

Так, частиною п`ятою статті 72 Кримінального кодексу України, у редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», яка діяла з 24.12.2015 р. по 20.06.2017 р., передбачалося зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст. 72 КК України.

Судом встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2018, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання: за ч. 1 ст. 115 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років; за ч. 1 ст. 185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років. Строк відбування покарання відраховувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 13 липня 2017 року.
При цьому, у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою, як запобіжний захід, обраний суддею, судом, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; д) перебування особи, що відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 29 серпня 2018 року, Справа №663/537/17, Провадження №13-31кс18, констатує, що:

- «попереднє ув`язнення» та «зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - не тотожні поняття. Норма ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є нормою матеріального кримінального права, а не кримінального процесуального права. Ця норма за своєю суттю та цілями не виконує функцію вирішення процесуальних питань, а є складовою частиною інституту призначення покарання, який, у свою чергу, є одним з кримінально-правових інститутів, передбачених у розділі ХІ Загальної частини КК України;

- зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є кримінально-правовим наслідком діяння в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, який впливає на становище особи за ст. 5 КК України (поліпшує або погіршує його);

- Закон № 838-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

- Закон № 2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;

- вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.

Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Тому, на підставі викладеного, є безпідставними доводи клопотання засудженого про необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у період з 13.07.2017 по 07.12.2018, відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України, через безпідставність вимог.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ч.5 ст.72 КК України,

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про вирішення питання в порядку виконання вироку - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1