Справа № 339/279/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2019 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за кримінальним провадженням № 0000452 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні має четверо малолітніх дітей, працюючого водієм ПП "Імтранс", з середньою освітою, раніше не судимого
у вчиненні кримінального злочину , передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого за наступних обставин.
ОСОБА_5 15 липня 2019 року приблизно о 18 год. у світлу пору доби сів за кермо вантажного малотоннажного фургона марки Mercedes-Benz Vito 109CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який він попередньо запаркував на краю проїзної частини вул. Л.Українки у м. Болехів Івано-Франківської області, навпроти заїзду до господарства, що знаходиться відразу за приміщення магазину «Міні Бум» та в місці примикання вул. Харківської.
Проїзна частина вул. Галицької, на якій знаходився фургон марки Mercedes-Benz Vito 109CDI, призначена для двох напрямків руху, проходить на незначний підйом у напрямку від вул. Харківська у м. Болехові.
Водій ОСОБА_5 , маючи намір виконати маневр розвороту, увімкнув передачу заднього ходу та, керуючи вантажним малотоннажним фургоном марки Mercedes-Benz Vito 109CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , розпочав рух заднім ходом по вул. Л.Українки у напрямку розташування будинку під № 24 у м. Болехів.
У цей час позаду автомобіля вказаною вулицею у тому ж напрямку рухався пішохід ОСОБА_7 , а водій ОСОБА_5 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, яка склалася, перед початком руху не переконався у його безпечності і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки руху транспортним засобом заднім ходом, розпочав рух на вказаному автомобілі, внаслідок чого вчинив наїзд задньою частиною фургона марки Mercedes-Benz Vito 109CDI на пішохода ОСОБА_7 .
При цьому, водій ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:
п. 1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
п. 10.1., який зобов`язує водія перед початком руху, перестроюванням, та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 10.9., у відповідності до якого під час руху транспортним засобом заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб;
п. 12.3., який зобов`язує водія в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
У результаті порушення водієм ОСОБА_5 указаних пунктів Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми грудної клітки, її органів та грудного відділу хребта з множинними двобічними переломами ребер, розривами ключично-акроміальних з`єднань, розривами та забоєм легень, крововиливами в плевральні порожнини, обширними крововиливами під пристінкову плевру та в міжреберні м`язи, ушкодженнями пристінкової плеври в місцях переломів ребер, переломами тіл 8,9,10-го та остистих відростків 5,6-го грудних хребців, масивними крововиливами в м`язи по задній поверхні грудної клітки, саднами та синцями в ділянці грудної клітки з розвитком тяжкого травматичного шоку, від яких у автомобілі швидкої медичної допомоги помер під час транспортування до лікувального закладу.
ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав та пояснив, що в той день він припаркував автомобіль на краю проїзної частини біля магазину «Міні Бум», куди зайшов здійснити покупки. Вийшовши з магазину, сів в автомобіль, щоб виконати розворот, увімкнув передачу заднього ходу, подивився у бокові зеркала та розпочав рух заднім ходом по вул. Л.Українки та при цьому незамітив ОСОБА_7 , який йшов позаду автомобіля. Коли відчув удар, зупинив автомобіль, побачив, що вчинив наїзд на нього і одразу ж викликав швидку допомогу. Дочекався приїзду лікарів, які вкололи потерпілого та забравши в автомобіль, відвезли до лікарні. Потім йому подзвонили та повідомили, що потерпілий помер і йому від почутого зробилося погано. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати. Родичам потерпілого відшкодував всі витрати, в точу числі на похорон та моральні страждання. Також вказав, що у нього на утриманні є четверо неповнолітніх дітей, він працює водієм і позбавлення його водійських прав поставить сім"ю у скрутне становище, оскільки він втратить роботу. Розуміє, що своїми ненавмисними діями спричинив горе родині, тому просить вибачення за вчинене.
Потерпіла ОСОБА_4 вказала, що останні роки її батько, маючи 59років, мав схильність до вживання алкогольних напоїв, хворів з приводу болі в ногах та рухався за допомогою палички, тому, ймовірно, не міг вчасно зреагувати на рух автомобіля. Вказуючи на те, що обвинувачений відшкодував не тільки витрати на похорон, а й інші матеріальні та моральні збитки, родина вибачили обвинуваченому за вчинене, він є батьком 4 дітей, та працює водієм, проживає по сусідству з нею, тому просила, щоб суд не позбавляв обвинуваченого права на керування транспортним засобом та призначив покарання, не пов"язане з позбавленням волі.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним та іншими учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України в зв`язку з повним визнанням обвинуваченого своєї вини, суд визнав недоцільним досліджувати докази у справі щодо викладених в обвинуваченні обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
З`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин і що немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
При таких обставинах суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України, так як він, керуючи транспортним засобом, порушив правила дорожнього руху, що спричинило загибель потерпілого ОСОБА_7 .
Відповідно до положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан тощо. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він вперше притягається до кримінальної та адміністративної відповідальності, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінеті не перебуває, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей ( а.с. 55, 60, 61 ).
Відповідно до роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 25 грудня 2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, суди при призначенні покарання за ст. 286 КК України мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчиненого злочину.
ОСОБА_5 упродовж судового провадження давав визнавальні показання щодо обставин вчиненого правопорушення і не оспорював фактичних обставин його вчинення, що дало суду підстави розглядати провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Цим, обвинувачений сприяв здійсненню правосуддя, а отже, і розкриттю злочину.
При цьому, він повністю відшкодував потерпілій завдану моральну та матеріальну шкоду, витрати на поховання, внаслідок чого потерпіла просили не призначати йому суворого покарання.
Отже, така посткримінальна поведінка обвинуваченого свідчить про щирість його каяття, усвідомлення наслідків вчиненого та готовність добровільно нести відповідальність за скоєне і без застосування до нього більш суворих заходів кримінальної репресії.
Суд зважив на те, що у провадженні наявні декілька обставин, що пом"якшують покарання обвинуваченому: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку та відсутні обставини, що обтяжують йому покарання.
Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Представник Долинського міськрайонного сектору філії державної установи «Центру пробації» в Івано-Франківської області ОСОБА_8 надала суду досудову доповідь про обвинуваченого, згідно якої, з врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторно правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( у тому числі окремих осіб).
Тому виконання покарання в громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (а.с.39-41).
Суд вважає, що фактичні обставини справи, наведені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, поведінка обвинуваченого після ДТП, його ставлення до потерпілої, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, з врахуванням особи обвинуваченого, дають підстави застосувати для ОСОБА_5 положення ст.75 КК України, оскільки виправлення останнього та попередження скоєння нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою з іспитовим строком на один рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, як того просили перед судом , як прокурор так і потерпіла ОСОБА_4 .
Ці висновки кореспондуються з положеннями п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» , згідно яких судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання - особам, які вперше вчинили злочини, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину.
Саме таке покарання, яке узгоджується з висновком органу пробації, із позицією сторони обвинувачення (прокурора та потерпілої) відповідатиме меті покарання, є необхідним і буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 статті 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керування транспортними засобами, яке застосовується у випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з грубим або повторним порушенням порядку користування таким правом.
В судовому засіданні обвинувачений просив на позбавляти його прав водія.
Прокурор та потерпіла ОСОБА_4 також просили не позбавляти ОСОБА_5 водійських прав. При цьому, вказували на те, що він раніше не притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері дорожньго руху, вчинив ДТП з необережності у тверезому стані, є батьком 4 неповнолітніх дітей та працює водієм і позбавлення його прав поставить сім"ю у важке матеріальне становище.
Такі твердження заслуговують на увагу, оскільки вони підтверджені матеріалами справи.
Так, матеріали справ свідчать, що обвинувачений не притягувався до відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративну відповідальність за період з 01.01.2010 по 21.11.2019 року та працевлаштований водієм на ПП "Імтранс" ( а.с. 82, 85).
Він є батьком неповнолітніх дітей : ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебувають на його утриманні ( а.с. 83,84).
Також на даний час він перебуває в шлюбі з ОСОБА_11 , та виховують двох малолітніх дітей : ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , 13.08.2018року.
Оскільки сину ОСОБА_14 виповнився один рік, то дружина обвинуваченого здійснює його догляд до досягнення дитиною трьох років ( а.с. 56-60).
Що стосується застосування до обвинувачення додаткового покарання, яке відповідно до санкції ч. 2 ст. 286 КК України є факультативним покаранням і питання про його призначення є правом, а не обов`язком суду, то з урахуванням викладених обставин, позиції сторони обвинувачення (прокурора та потерпілої), особи обвинуваченого, позитивної характеристики, те, що він вчинив злочин з необережності у тверезому стані, раніше до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався, на утриманні має 4 неповнолітніх дітей, його дружина ОСОБА_11 зайнята доглядом малолітньої дитини ОСОБА_13 до досягнення трьохрічного віку, він на теперішній час працює водієм, отримуючи заробітну плату, що є у його родині єдиним джерелом доходів, то суд приходить до висновку про залишення за ним права керування транспортним засобом, оскільки позбавлення такого права поставить сім"ю та четверо малолітніх дітей у важке матеріальне становище.
Долю речових доказів : автомобіля марки «Мерседес Бенц Віто», реєстраційний номер НОМЕР_2 , мікроволокна з підкрильника лівого заднього колеса автомобіля марки «Мерседес Бенц Віто, трьох відбитків пальців рук з дверки водія автомобіля марки «Мерседес Бенц Віто, змиви з керма та важеля перемикання передач автомобіля марки «Мерседес Бенц Віто, одягу ОСОБА_7 (светр, футболку, майку, спортивні штани, шкарпетки, резинові калоші), зішкрібу шматків тканини зі сліду волочіння темно-зеленого кольору, змивів речовини бурого кольору із трьох плям у трьох конвертах суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 18 липня 2019 року накладено арешт на автомобіль марки «Мерседес Бенц Віто», реєстраційний номер НОМЕР_2 , мікроволокна з підкрильника лівого заднього колеса, три відбитки пальців рук з дверки водія, змиви з керма та важеля перемикання передач автомобіля.
З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником автомобіля марки «Мерседес Бенц Віто», реєстраційний номер НОМЕР_2 являється ОСОБА_15 , який не був обізнаний про вчинення ДТП, оскільки він надав доручення на керування траспортним засобом ОСОБА_5 ( а.с. 74).
Цивільний позов не заявлено.
Суд також вважає за необхідне за правилами ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта.
Клопотань про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не поступало.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369-374 КПК України суд, -
ухвал и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3( три ) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами .
Згідно ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий термін - один рік.
У відповідності до вимог ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_16 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави :
1256,08 грн. за проведення експертизи № СЕ-19/109/26-447 ІТ/19 від 13.08.2019 Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України;
942,06 грн. за проведення експертизи № СЕ-19/109/26-446 ІТ/19 від 13.08.2019 Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України;
10 893,61 грн. за проведення експертизи № СЕ-19/109/22-75 МГ/19 від 25.09.2019 Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України;
1256,08 грн. за проведення експертизи № СЕ-19/109/14-479 Д/19 від 05.09.2019 Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України;
1570,10 грн. за проведення експертизи № СЕ-19/109/20-195 МРВ/19 від 27.09.2019 Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України.
Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 18 липня 2019 року на автомобіль марки «Мерседес Бенц Віто», реєстраційний номер НОМЕР_2 , мікроволокна з підкрильника лівого заднього колеса автомобіля марки «Мерседес Бенц Віто», реєстраційний номер НОМЕР_2 , три відбитки пальців рук з дверки водія автомобіля марки «Мерседес Бенц Віто», змиви з керма та важеля перемикання передач автомобіля марки «Мерседес Бенц Віто», реєстраційний номер НОМЕР_2 - скасувати.
Речові докази:
- автомобіль марки «Мерседес Бенц Віто», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на території Долинського ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_5 , як володільцю.
- мікроволокна з підкрильника лівого заднього колеса автомобіля марки «Мерседес Бенц Віто», реєстраційний номер НОМЕР_2 , три відбитки пальців рук з дверки водія, змиви з керма та важеля перемикання передач, зішкріб шматків тканини зі сліду волочіння темно-зеленого кольору, змиви речовини бурого кольору із трьох плям у трьох конвертах - зберігати при матеріалах кримінального провадження;
- одяг ОСОБА_7 : светр, футболку, майку, спортивні штани, шкарпетки, резинові калоші, які зберігаються в камері схову речових доказів ГУНП в Івано-Франківській області - знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1

.