Справа № 555/900/19
Номер провадження 1-кп/555/130/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2019 рокум.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Березнівського районного суду Рівненської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 24 березня 2019 р. по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бронне, Березнівського району, Рівненської області, українця, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку не має, державних нагород та пільг не має, не депутата, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України
- розгляд кримінального провадження відбувся за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої, адвоката ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И В:
24 березня 2019 року, приблизно о 04 год. 00 хв., ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на заволодіння чужим майном, прийшов до господарства ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де вирішив умисно, відкрито викрасти чуже майно. Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, підійшов до вікна вищезазначеного будинку, замахнувшись кулаком правої руки, розбив його та проник в приміщення житлового будинку, де побачив власницю домоволодіння ОСОБА_6 , після чого став чинити психологічний тиск, тим самим подавив волю потерпілої, яка в свою чергу злякалась за своє життя та здоров`я, вибігла на подвір`я даного господарства. Продовжуючи свої протиправні дії, поєднанні єдиним умислом, ОСОБА_3 наздогнавши ОСОБА_6 схопив її за волосся та здійснив декілька ударів її головою об двері підсобного приміщення, що є насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я в момент заподіяння, яке розташоване на території господарства, після чого остання побігла в середину свого житлового будинку та зачинилася в приміщенні кухні. В подальшому ОСОБА_3 , пішов в іншу житлову кімнату, де відкривши двері дерев`яної шафи, із полиці, незаконно, відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 80,00 грн. та з якими покинув приміщення будинку, тобто умисно, відкрито заволодів грошима, привласнив та розпорядився ними на свій розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.
Своїми умисними, протиправними діями, які виразилися у відкритому викраденні належних ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 80,00 гри., поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України.
Під час розгляду кримінального провадження по суті, судом забезпечено дотримання вимог ст. ст. 22, 23, 26 КПК України, щодо змагальності сторін, диспозитивності, оскільки судом досліджені всі докази, надані сторонами.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні та дав детальні показання про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину та показав, що він 24 березня 2019 року прийшов до господарства ОСОБА_6 де вирішив викрасти її майно. Він підійшов до вікна будинку, кулаком руки, розбив його та проник в приміщення житлового будинку. В момент коли пролазив через вікно, отримав якимось предметом декілька раз по голові. В будинку побачив ОСОБА_6 , після чого, він почав втікати, а ОСОБА_6 його наздоганяти. На подвір`ї між ними відбувся незначний конфлікт, ніхто тілесних ушкоджень не отримав. В подальшому пішов в іншу житлову кімнату, де відкривши двері дерев`яної шафи, забрав з неї грошові кошти в сумі 80,00 грн. та з якими покинув приміщення будинку. Просить не позбавляти його волі у вчиненому розкаюється, просив вибачення у потерпілої. Просив врахувати його каяття при обранні міри покарання. Вину визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому. Матеріальну шкоду потерпілій було відшкодовано повністю. Він не усвідомлював, що він вчиняв, наміру вчинити злочину та образити потерпілу в нього не було.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
В судовому засіданні потерпіла підтвердила обставини зазначені у даному вироку.
Як слідує з показань потерпілої ОСОБА_6 , 24 березня 2019 року, приблизно о 04 год. 00 хв., ОСОБА_3 прийшов до її господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Вона почула, що хтось гримає у двері та шарпає ручку дверей.
Вона визирнула, однак нікого не побачила. Через деякий час побачила, що хтось підійшов до вікна її будинку, та кулаком руки почав бити вікна та намагатися проникнути в приміщення її житлового будинку, це був обвинувачений. Вона взяла до рук табуретку та почала бити його нею. Не зважаючи не це, обвинувачений заліз до середини будинку. Вона швидко побігла до вхідних дверей будинку, відкрила їх та намагалася сховатися в підсобному приміщенні, однак обвинувачений побіг за нею та наздогнав її на подвір`ї. Там між ними виник конфлікт. Вона почала кликала на допомогу. Обвинувачений намагався закрити своєю рукою її обличчя, щоб вона не змогла кричати, між ними виникла штурханина. В цей час обвинувачений зачепився за вхідні двері будинку та потерпіла змогла вирватися він нього. Після чого вона побігла в середину свого житлового будинку та зачинилася в приміщенні кухні. В подальшому ОСОБА_3 , пішов в іншу житлову кімнату, де відкривши двері дерев`яної шафи, із полиці, забрав грошові кошти в сумі 80,00 грн. та з якими покинув приміщення будинку.
Обвинувачений ОСОБА_3 просив вибачення в неї, їй було відшкодовано матеріальну шкоду в сумі 6043 грн., про що вона власноруч написала розписку. Кошти за розбите скло на вікні, їй відшкодовано не було. Рахує, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах встановленого санкцієюї ч. 3 ст. 186 КК України.
Суд вважає показання потерпілої ОСОБА_6 достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою, не суперечать одне одному. Підстав для обмовляння обвинуваченого потерпілою в судовому засіданні не встановлено.
Суд також враховує, що потерпіла давала свої покази під присягою та будучи попередженою про відповідальність за дачу неправдивих свідчень.
Для підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, органом досудового розслідування під час досудового слідства, а також прокурором в ході судового провадження були зібрані та надані суду наступні докази, які були дослідженні судом в судовому засіданні.
З оголошеного та оціненого в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 24.03.2019р. та фототаблиць до нього вбачається, що проведено огляд місця події житлового будинку та прилеглої території, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . У ході огляду виявлено та вилучено уламок скла, кофту світлого кольору, дитячу сукню, куртку чорного кольору, спортивного типу з написом «Snowslide», рукавицю чорного кольору, шапку марки «Nike», куртку червоно-чорного кольору, гаманець чорного кольору, банківську картку «Універсальна» AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , банківську картку «ОТПКРЕДИТ» № НОМЕР_2 , паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Бронне, Березнівського району Рівненської області (документ № 000075269), учнівський квиток Вищого професійного училища № 22 м. Сарни серії НОМЕР_3 виданий 01.10.2018 на ім`я ОСОБА_3 , грошові кошти в сумі 19,00 грн. та грошові кошти в сумі 10,00 грн.у (м.к.п. а.с.15-46).
Із оголошеного та оціненого в судовому засіданні протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 впізнала під фотознімком № 4 обвинуваченого ОСОБА_3 (м.к.п. а.с.61-62).
З оголошеного та оціненого в судовому засіданні протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками вбачається, що свідок ОСОБА_8 впізнав під фотознімком №4 обвинуваченого ОСОБА_3 (м.к.п. а.с.63-64).
Із оголошеного та оціненого в судовому засіданні висновку судово-психіатричного експерта № 85/19 вбачається, що ОСОБА_3 у момент скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення будь якими психічними захворюваннями не страждав, під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 на даний час будь якими психічними захворюваннями не страждає, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (м.к.п. а.с. 135-137).
З оголошеного та оціненого в судовому засіданні висновку експерта №2.2-21/19 від 29.03.2019р. вбачається, що кров ОСОБА_3 відноситься до групи АВ (ІV) системи АВО.
Із оголошеного та оціненого в судовому засіданні висновку експерта №2.2-23/19 від 23.04.2019р. вбачається, що на наданих на експертизу уламках скла виявлено кров людини. Походження виявленої крові від підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виключається.
Суд вважає, що вказані експертизи проведені у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, відповідними фахівцями в галузі, переконливо аргументовані та достатньо обґрунтовані, їх висновки співпадають із фактичними обставинами справи.
За таких обставин, суд проаналізувавши та надавши відповідну оцінку вищевикладеним та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам сторони обвинувачення, захисту, оцінюючи досліджені в справі і викладені в цьому вироку докази, в результаті їх всебічного, повного і об`єктивного дослідження, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та об`єктивно.
Таким чином, причетність обвинувачених до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України є доведеною в суді прокурором в рамках дотримання принципу змагальності, визначеного ст.22 КПК України, з урахуванням доказів, які були досліджені в ході судового розгляду та оцінені з точки зору їх достатності та взаємозв`язку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України, як грабіж поєднаний з проникненням у житло, та визнає ОСОБА_3 винним у вчиненні вказаного злочину.

Доказів, які б вказували на невинуватість обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, під час судового розгляду, судом не здобуто, стороною захисту доказів, показань, що спростовують позицію сторони обвинувачення надано не було.

В п.19 ч.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996р. " Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя " зазначається, що згідно ст. 62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально - процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Так, в судовому засіданні не здобуто жодних даних, що докази були отримані незаконним шляхом чи з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини,чи не уповноваженою на це особою, чи з іншими порушеннями, передбаченими процесуальним законом.

Оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що стороною обвинувачення доведено як подію кримінального правопорушення, так і те, що вказані кримінальні правопорушення вчинено саме обвинуваченим ОСОБА_3 .

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд в дотримання вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Також, в силу приписів п.3 ч.1 ст. 65 КК України, суд призначаючи покарання враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, характеризується за місцем проживання позитивно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, просив вибачення у потерпілої, відшкодував матеріальну шкоду.

Слід зазначити, що як передбачає ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами суди повинні призначати покарання в межах установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідків дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання лише особам, які вперше вчинили злочин, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки.

Зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючи дані особи винного, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, з урахуванням пом`якшуючих, відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах встановленої санкції ч.3 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, також що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», враховуючи характеризуючи дані особи винного, який повністю визнав свою вину, а отже, готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, активне сприяння розкриттю злочину, також враховуючи ту обставину, що обвинувачений відшкодував шкоду потерпілій, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, раніше не судимий, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази у справі, а саме чотири уламки скла вилученні поблизу вікна кімнати № 3, уламок скла вилучений поблизу вікна кімнати № 4, змив з нижньої частини шафи, змив з підлоги в кімнаті № 1, змив з полички шафи, фрагмент зі стіни, зішкріб із стіни в кімнаті № 1 після виступи вироку в законну сули знищити, кофту світлого кольору, дитячу сукню, куртку чорного кольору, спортивного типу з написом «Snowslide», рукавицю чорного кольору, шапку марки «Nike», куртку червоно-чорного кольору, гаманець чорного кольору, банківську картку «Універсальна» AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , банківську картку «ОТПКРЕДИТ» № НОМЕР_2 , повернути власнику, паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Бронне, Березнівського району Рівненської області (документ № 000075269), учнівський квиток Вищого професійного училища № 22 м. Сарни серії НОМЕР_3 виданий 01.10.2018 на ім`я ОСОБА_3 , які передані на тимчасове відповідальне зберігання до кімнати для зберігання речових доказів Березнівського ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області, що за адресою: м. Березне, вул. Київська, 12, Рівненської області, грошові кошти в сумі 19,00 грн. та грошові кошти в сумі 10,00 грн., які передані на тимчасове відповідальне зберігання до камери схову AT КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Рівне, вул. Грушевського, 42-А, після набрання вироку законної сили повернути власнику.
У відповідності до ст.118,122,124 КПК України з обвинуваченого підлягають до стягнення процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта на проведення судових експертиз під час досудового розслідування в сумі: судові витрати за проведення судової імунологічної експертизи (висновок експерта № 2.2-21/19 від 29.03.2019) в сумі 1 227,72 грн.; судові витрати за проведення судової імунологічної експертизи (висновок експерта № 2.2-23/19 від 23.04.2019) в сумі 3 284,37 грн.; судові витрати за проведення судової імунологічної експертизи (висновок експерта № 2.2-22/19 від 22.04.2019) в сумі 2 937,53 грн.; судові витрати за проведення судової імунологічної експертизи (висновок експерта № 2.2-24/19 від 24.04.2019) в сумі 2 523,89 грн.; судові витрати за проведення судової імунологічної експертизи (висновок експерта № 2.2-25/19 від 14.05.2019) в сумі 4 115,29 грн.; судові витрати за проведення судової імунологічної експертизи (висновок експерта № 2.2-26/19 від 14.05.2019) в сумі 4 350,01 грн.
Керуючись ст.ст.368-371,374,376,392-395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази у справі, а саме чотири уламки скла вилученні поблизу вікна кімнати № 3, уламок скла вилучений поблизу вікна кімнати № 4, змив з нижньої частини шафи, змив з підлоги в кімнаті № 1, змив з полички шафи, фрагмент зі стіни, зішкріб із стіни в кімнаті № 1, відповідно до вимог ст.100 КПК України, після виступи вироку в законну сули знищити, кофту світлого кольору, дитячу сукню, куртку чорного кольору, спортивного типу з написом «Snowslide», рукавицю чорного кольору, шапку марки «Nike», куртку червоно-чорного кольору, гаманець чорного кольору, банківську картку «Універсальна» AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , банківську картку «ОТПКРЕДИТ» № НОМЕР_2 , відповідно до вимог ст.100 КПК України, повернути власнику, паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Бронне, Березнівського району Рівненської області (документ № 000075269), учнівський квиток Вищого професійного училища № 22 м. Сарни серії НОМЕР_3 виданий 01.10.2018 на ім`я ОСОБА_3 , які передані на тимчасове відповідальне зберігання до кімнати для зберігання речових доказів Березнівського ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області, що за адресою: м. Березне, вул. Київська, 12, Рівненської області, грошові кошти в сумі 19,00 грн. та грошові кошти в сумі 10,00 грн., які передані на тимчасове відповідальне зберігання до камери схову AT КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Рівне, вул. Грушевського, 42-А, відповідно до вимог ст.100 КПК України, після набрання вироку законної сили повернути власнику.
У відповідності до ст.118,122,124 КПК України з ОСОБА_3 підлягають до стягнення процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта на проведення судових експертиз під час досудового розслідування, а саме судові витрати за проведення судової імунологічної експертизи (висновок експерта № 2.2-21/19 від 29.03.2019) в сумі 1 227,72 грн.; судові витрати за проведення судової імунологічної експертизи (висновок експерта № 2.2-23/19 від 23.04.2019) в сумі 3 284,37 грн.; судові витрати за проведення судової імунологічної експертизи (висновок експерта № 2.2-22/19 від 22.04.2019) в сумі 2 937,53 грн.; судові витрати за проведення судової імунологічної експертизи (висновок експерта № 2.2-24/19 від 24.04.2019) в сумі 2 523,89 грн.; судові витрати за проведення судової імунологічної експертизи (висновок експерта № 2.2-25/19 від 14.05.2019) в сумі 4 115,29 грн.; судові витрати за проведення судової імунологічної експертизи (висновок експерта № 2.2-26/19 від 14.05.2019) в сумі 4 350,01 грн.
Запобіжний захід до набрання чинності вироком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 змінити з тримання під вартою на домашній арешт, звільнивши його з-під варти із зали суду.
Заборонити ОСОБА_3 залишати житло, що знаходиться за адресою проживаючого АДРЕСА_1 , з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня.
Встановити строк дії запобіжного заходу терміном на два місяці з моменту постановлення вироку, а саме до 09 серпня 2019 року.
Термін дії обов"язків, покладених судом, визначити у два місяці, до 09 серпня 2019 року.
В разі набрання вироком законної дії до спливу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, рахувати запобіжний захід припиненим.
Вирок в частині обрання запобіжного заходу передати на виконання в Березнівське ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області.
Контроль за виконанням вироку в частині обрання запобіжного заходу покласти та прокурора, що здійснює процесуальне керівництво.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1