ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 170 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання прокурора потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 серпня 2019 року про відмову в накладенні арешту на майно в рамках кримінального провадження №008190 , -

в с т а н о в и л а :

02.08.2019 слідчий СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням в якому просив накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_10 , а саме : на частину домоволодіння у розмірі 12/25 та земельну ділянку, кадастровий номер :04:014:0026, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008190 від 13.10.2016, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 13.10.2016 до чергової частини Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали від правоохоронних органів по факту шахрайських дій, вчинених гр. ОСОБА_11 по відношенню до гр. ОСОБА_12 .

Так, між ОСОБА_11 , що проживає в АДРЕСА_2 , та ОСОБА_12 , що проживає у АДРЕСА_1 , 05.05.2011 було укладено договір позики на суму 119550 гривень, що еквівалентна 15000 доларів США по курсу Національного банку України. Також, в матеріалах провадження є копія договору позики від 06.05.2011, укладена між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на суму 119 550 гривень, що еквівалентна 15000 доларів США по курсу Національного банку України.

В рамках досудового розслідування встановлено, що відповідно до рішення Соснівського районного суду міста Черкаси задоволено позов ОСОБА_11 до ОСОБА_12 про стягнення боргу.

13 вересня 2018 року, державним виконавцем з метою погашення боргу відповідно до вказаного договору позики було проведено опис та накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_7 , а саме на частину домоволодіння у розмірі 12/25 та земельну ділянку кадастровий номер - :04:014:0026, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене та те, що наразі триває досудове розслідування, а стягнення боргу по вказаному договору відбувається на підставі документів, достовірність яких до цього часу не підтверджується та триває їх перевірка, слідчий вважав за необхідне накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_7 ..

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, та в накладенні арешту на майно в рамках кримінального провадження №008190.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді місцевого суду, захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати її, та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки майно на яке просив накласти слідчий, є предметом кримінального правопорушення, у зв`язку з чим клопотання слідчого необхідно задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_7 про задоволення апеляційних вимог, думку прокурора ОСОБА_6 про відмову в задоволенні поданої апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В тому числі, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказані дані мають міститися і у клопотанні про арешт майна, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ст. 131, ч.1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення : збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_10 , а саме на частину домоволодіння у розмірі 12/25 та земельну ділянку кадастровий номер :04:014:0026, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя в повному обсязі дотримався вказаних вимог Закону та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання слідчого. Крім того відсутні підстави для накладення арешту, передбачені ч.2 ст. 170 КПК України, на майно , яке належить потерпілому ОСОБА_7 .

Також, як встановлено апеляційним судом, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, нікому про підозру на даний час не повідомлено, конфіскація чи спеціальна конфіскація майна згідно чинного законодавства за вчинення вказаного злочину не передбачена, речовим доказом майно не визнано, до клопотання слідчого не додано жодного доказу про те, що вказаним майном на даний час володіє, користується чи розпоряджається хтось, крім його власника.

Крім того, вказане майно не є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та не має жодного відношення до вчиненого злочину.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 серпня 2019 року, є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 170, 173, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 серпня 2019 року про відмову в накладенні арешту на майно в рамках кримінального провадження №008190, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді