У Х В А Л А

15.10.2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю прокурора - ОСОБА_2 , слідчого - ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , секретаря судових засідань ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002659, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25 .08. 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.
25 серпня 2019 року слідчим відділом Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002659 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.08.2019р о 09:40 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 24.08.2019 року о 09:40 год. за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької біля будинку 36, водій автомобіля марки «Опель», моделі «Вектра» д.н.з. НОМЕР_1 допустив зіткнення з пішоходом ОСОБА_7 , 1941 року народження, чим спричинив останньому тілесні ушкодження ступінь яких встановлюється.

24.08.2019 року під час огляду місця події, який проводився за адресою місто Ужгород, по вулиці Заньковецької, навпроти будинку №36, було виявлено та вилучено: «Опель», моделі «Вектра» д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на спец. майданчик Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.

25.08.2019 року слідчим СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатські й області лейтенантом поліції ОСОБА_3 транспортний засіб «Опель», моделі «Вектра» д.н.з. НОМЕР_1 керуючись ст.ст. 98, 100 і 110 КПК України визнано та приєднано в якості речового доказу в даному кримінальному провадженні та постановлено після проведення всіх необхідних слідчих дій залишити на спец майданчику при Ужгородському ВП або за наявності підстав віддати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 .

Клопотання прокурора обґрунтовується тим, що з метою збереження всіх речових доказів у даному кримінальному провадженні та унеможливлення переховування вказаного транспортного засобу та необхідності у органу досудового розслідування проведенні всіх необхідних слідчих дій за участі транспортного засобу марки «Опель», моделі «Вектра» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є предметом вчинення кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди, що потребує доказування шляхом проведення досудового розслідування та судових експертиз, ухвали про проведення яких подані до Закарпатського НДКЦ, висновки яких ще не надійшли, тому ставить питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у змісті клопотання.
У судовому засіданні слідчий підтримав думку прокурора.
Представник власника майна у судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання та просив відмовити в його задоволенні, також звернувся до суду з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна власнику ОСОБА_8 . Зокрема вказує на те, що слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду в рамках даного кримінального провадження вже накладався арешт на вказане прокурором тимчасово вилучене майно, однак ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 26.09.2019 року вказану ухвалу слідчого судді скасовано, а клопотання повернуто для усунення недоліків.
Заслухавши пояснення прокурора , слідчого, представника власника майна, вивчивши зміст клопотання та додані до нього письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового слідства СВ поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0002659, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25 .08. 2019 року.
Згідно доданого до клопотання витягу з ЄРДР від 25.08.2019 року, в рамках даного кримінального провадження розслідуються обставини кримінального правопорушення, а саме зіткнення 24.08.2019 року о 09 год. 40 хв. за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької, біля будинку 36 водія марки «Опель» моделі «Вектра» д.н.з. НОМЕР_1 з пішоходом ОСОБА_7 , 1941 року народження.
З матеріалів клопотання слідує, що під час проведення огляду місця події 24.08.2019 року слідчим ОСОБА_9 було вилучено вказаний у клопотанні транспортний засіб Опель», моделі «Вектра» д.н.з. НОМЕР_1 в рамках даного кримінального провадження.
З доданої до матеріалів клопотання постановислідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 25.08.2019 року слідує, що транспортний засіб «Опель», моделі «Вектра» д.н.з. НОМЕР_1 керуючись ст.ст. 98, 100 і 110 КПК України визнано та приєднано в якості речового доказу в даному кримінальному провадженні та постановлено після проведення всіх необхідних слідчих дій залишити на спец майданчику при Ужгородському ВП або за наявності підстав віддати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 .

28.08.2019 року слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 подано до Ужгородського міськрайонного суду клопотання про арешт майна, яке погоджене процесуальним прокурором ОСОБА_2 .

04.09.2019 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР від 25.08.2019 року було задоволено та накладено арешт на транспортний засіб «Опель», моделі «Вектра» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та постановив залишити його на спец. майданчику тимчасового тримання Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області до проведення за його участю всіх слідчих дій.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 26.09.2019 року скасовано ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.09.2019 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0002659 від 25.08.та повернуто клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 в порядку ч.3 ст.172 КПК України прокурору для усунення недоліків клопотання протягом 48 год. з моменту отримання копії ухвали.

Зі змісту ухвали апеляційної інстанції встановлено, що підставою для повернення клопотання слідчого для усунення недоліків слугувало те, що у клопотанні слідчого відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна, яким чином таке майно було використано, не додано документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, а також не вказано про наявність ризиків, передбачених абзацом 2, ч. 1 ст. 170 КПК України.

На виконання вказаної ухвали суду апеляційної інстанції стороною кримінального провадження подано до суду зазначене клопотання.

Сторона кримінального провадження ставить питання про накладення арешту на вказане у клопотанні майно з тих підстав, що таке має значення речових доказів та з метою його збереження для проведення всіх слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні, в тому числі і відповідних експертиз.
Представник власника майна у судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання та просив відмовити в його задоволенні, також звернувся до суду з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна власнику ОСОБА_8 .
Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.
Вивчивши всі матеріали клопотання слідчий суддя приходить до переконання, що стороною кримінального провадження прокурором - усунуто недоліки, вказані судом апеляційної інстанції, надано обґрунтування доцільності накладення арешту на вказане тимчасово вилучене майно та додано документи на підтвердження права власності на майно(згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України суд зобов`язаний при розгляді клопотання про накладення арешту на майна враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного вище слідчий суддя приходить до переконання, що матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна критеріям ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.
Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою належного забезпечення потреби досудового розслідування, зокрема для збереження речових доказів, а також для можливості органом досудового розслідування провести всі необхідні слідчі дії з вказаним речовим доказом, втому числі провести необхідні експертизи, слід застосувати арешт вказаного в клопотанні майнаі таке втручання у права та інтереси власника майна буде виправданим.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Опель» моделі «Вектра» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, залишивши останній на зберіганні на спец. майданчику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 "а".

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії) до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1