УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.07.2019 Справа №607/12508/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000181 від 18.01.2016 року, -

в с т а н о в и в :
Скаржник адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтресах підозрюваного ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із скаргою на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000181 від 18.01.2016 року.

В обґрунтування скарги посилається на наступне.

В провадженні органу досудового розслідування слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000181 від 18 січня 2016 року розпочатому за фактами вчинення протиправних діянь за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2016 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме на автомобіль «Volkswagen Transporter», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 шляхом заборони його відчуження та розпорядження.

19 грудня 2016 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 винесено постанову про оголошення в розшук вказаного транспортного засобу у зв`язку із тим, що місце знаходження транспортного засобу не встановлено, що в свою чергу не відповідає дійсності.

Місце знаходження вказаного транспортного засобу було відоме з моменту накладення арешту на нього, оскільки автомобіль «Volkswagen Transporter», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 було повернуто власнику. Однак він не може користуватись ним, оскільки його автомобіль внесений до бази даних, яка фіксує даний автомобіль як такий, що перебуває в розшуку.

На неодноразові звернення з листом про зняття з розшуку автомобіля «Volkswagen Transporter», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , останнє з яких було направлене слідчому ОСОБА_6 08 травня 2019 року, останній 24 травня 2019 року надіслав відповідь, в якій відмовив у знятті з розшуку даного транспортного засобу, у зв`язку з чим порушені права як власника вище вказаного транспортного засобу щодо користування цим майном.

Місце знаходження автомобіля відоме і власник даного транспортного засобу несе відповідальність за його збереження, тому підстав для оголошення його в розшук не має.

Крім того, в кримінальному провадженні тривалий час слідчі дії не здійснюються, що є порушенням ст. 2 КПК України, яка передбачає, що завданням кримінального провадження є захист особи, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженного розслідування.

В результаті наявності інформації про розшук автомобіля в інтегрованій інформаційно-пошуковій системі ОВС, ОСОБА_4 не може користуватися майном, право власності на яке він здобув в законний спосіб.

Накладений арешт на автомобіль порушує його права, як добросовісного власника транспортного засобу, так як, немає жодного відношення до кримінального провадження, яке розслідується, адже незаконного заволодіння транспортним засобом не було. В даному кримінальному провадженні, автомобіль «Volkswagen Transporter», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , як викрадений не значиться. Слідчий фактично унеможливив повноцінне користування транспортним засобом ОСОБА_4 , оскільки знаючи про розшук автомобіля, він практично перестав ним користуватися, тому що при кожній зупинці транспортного засобу працівниками поліції, у зв`язку із розшуком, автомобіль вилучається у нього. Наявність розшуку вищевказаного транспортного засобу позбавляє права на користування майном.

Частиною 1 статті 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

В рішенні ЄСПЛ "Яременко проти України" суд зазначив, що розслідування скарг має бути незалежним, безстороннім, і при цьому компетентні органи повинні діяти зі зразковою сумлінністю.

У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі "Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands" від 27.10.93 року та у п. 38 Рішення ЄСПЛ у справі "Ankel v. Switzerland" від 23.10.96 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Однак в ухвалі Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2019 року накладено арешт на автомобіль шляхом заборони його відчуження та розпорядження. Про заборону користування даним транспортним засобом у вказаній ухвалі не вказано.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 7 липня 2011 року, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22 січня 2009 року, "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 року, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися "значною свободою (полем) розсуду". Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Принцип "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар".

Таким чином, бездіяльність слідчого щодо не зняття належного ОСОБА_4 транспортного засобу є протиправною та такою, що порушує його право власності та вимоги КПК.

На підставі викладеного просить визнати бездіяльність старшого слідчого СУ ГУ НП в Тернопільській області щодо оголошення в розшук транспортного засобу «Volkswagen Transporter», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області скасувати розшук транспортного засобу «VOLCSVAGEN TRANSPORTER», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 на праві приватної власності. Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області негайно подати відповідні відомості до Інтегрованої інформаційно-пошукової системи Національної поліції України, зокрема про зняття з розшуку автомобіля «Volkswagen Transporter», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, подавши на адресу суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, скаргу підтримує та просить задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду скарги. Слідчим суддею визнано можливим розглядати скаргу у його відсутності у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 17 Конвенції прав людини і основаних свобод кожна людина має право володіти майном як одноособово, такі разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській облаті перебувають матеріали кримінального провадження № 0000181 від 18 січня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2016 року накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Transporter», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження.

19 грудня 2016 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 винесено постанову про оголошення в розшук транспортного засобу «Volkswagen Transporter», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , у зв`язку із тим, що місце знаходження даного автомобіля не встановлено.

Як вбачається із відповіді старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 24.05.2019 на клопотання адвоката ОСОБА_3 щодо зняття з рошуку автомобіля «Volkswagen Transporter» н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 повідомлено, що оскільки на вказаний автомобіль накладено арешт та винесено постанову про оголошення в розшук вказаного транспортного засобу, у зв`язку з чим автомобіль «Volkswagen Transporter» н.з. НОМЕР_1 буде знятий з рошуку при зверненні ОСОБА_4 до СУ ГУНП в Тернопільській області та оголошення йому ухвали про арешт майна та подальшого складання протоколу виконання ухвали про арешт майна.

Згідно встановлених в судовому засіданні обставин, автомобіль марки "Volkswagen Transporter" н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , чорного кольору знаходиться біля боксу на прилеглій території ФОП « ОСОБА_8 », який розташований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколом огляду слідчого Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській област ОСОБА_9 від 05.05.2019 року. Згідно вказаного протоколу встановлено, що даний автомобль та ключ від нього вилучено.

Вказане, в свою чергу, дає підстави вважати, що розшук транспортного засобу «Volkswagen Transporter», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 є необгрунтованим та безпідставним, оскільки місце знаходження даного автомобіля відоме, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку щодо необхідності зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0000181 від 18.01.2016 року вирішити питання про скасування розшуку транспортного засобу "Volkswagen Transporter" н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, прийняття судового рішення щодо вимоги скаржника про визнання бездіяльності старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області щодо оголошення в розшук транспортного засобу не належить до повноважень слідчого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40, ст. 98, ст. 170, ст. 303 - ст. 308 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000181 від 18.01.2016 року задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0000181 від 18.01.2016 року вирішити питання про скасування розшуку транспортного засобу "Volkswagen Transporter" н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити до СУ ГУНП в Тернопільській області.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1