УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 23.04.2019 року про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадження № 0001765 від 03.05.2018, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою наповідомлення слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 23.04.2019 року про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадження № 0001765 від 03.05.2018, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Скарга мотивована тим, що Вінницьким відділом поліції ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001765 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження співробітниками Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області виготовлено документ, в якому міститься текст повідомлення про підозру від 23.04.2019 ОСОБА_6 без зазначення дати та часу вручення. Пам`ятка про процесуальні права та обов`язки взагалі відсутня та не залишалась (копія повідомлення про підозру отриманого під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження додається).

Згідно витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.05.2018 слідчим який здійснює досудове розслідування являлась ОСОБА_8 , а від 30.07.2018 слідчими, які здійснюють досудове розслідування є ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Повідомлення про підозру складене та підписане слідчим Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_7 , що згідно наявних витягів не входить до групи слідчих, котрі здійснюють досудове розслідування по даному кримінальному провадженню. Тобто повідомлення про підозру складено та підписано особою, яка не мала на те відповідних повноважень, так як не входить до складу групи слідчих по кримінальному провадженню №0001765.

Таким чином слідчим під час складення повідомлення про підозру грубо порушені всі норми процесуального закону, котрі стосуються вирішення питань пов`язаних з повідомленням особі про підозру (ст.ст, 2, 9, 40, 277 КПК України) тому таке повідомлення є незаконним, безпідставним та немотивованим, а в діяннях прокурора, котрий погодив дане повідомлення, однак повинен був здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування та виявляти такі порушення, вбачається невиконання своїх обов`язків відповідно до вимог ст. 36 КПК України, що в цілому призводить до порушення строків досудового розслідування, прав учасників кримінального провадження та нераціонального використання робочого часу працівниками слідства, прокуратури та суду.

Більш того, у повідомленні про підозру зазначено, що воно вручене слідчим ОСОБА_11 , проте не зазначено кому саме (стор. 4 повідомлення про підозру). Але при вивченні матеріалів провадження встановлено, що листом від 23.04.2019 старшим слідчим Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 вказане повідомлення про підозру вручено секретарю Шиманівської сільської ради для подальшої передачі ОСОБА_6 або членам його сім`ї.

Слід зауважити, що у повідомленні про підозру відсутні такі обов`язкові данні як дата і час вручення повідомлення про підозру.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає., житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Органом досудового розслідування вищезазначених вимог закону не дотримано, а саме не вручено під розписку повідомлення про підозру відносно ОСОБА_6 , його члену сім`ї чи іншій особі, яка з ним проживає.

Повідомлення про підозру громадянину ОСОБА_6 вручено секретарю Шиманівської сільської ради ОСОБА_12 листом від 23.04.2019 об 19:00 (копія додається), не зважаючи на те, що Шиманівською сільською радою Теплицького району Вінницької області листом №116 від 23.04.2019 надано довідки, згідно з якими слідчого повідомлено, що ОСОБА_13 16.12.1987 року вибув із села та фактично на території сільської ради не зареєстрований та не проживає, а також про те, що склад його сім`ї невідомий (копія відповіді з додатками додається). Таким чином, фактично повідомлення про підозру вручено без дотримання приписів ст. 278 КПК України.

Більш того, в анкетних відомостях, вказаних у повідомленні про підозру зазначено, що місце народження ОСОБА_6 являється Вінницька область, Теплицький район, село Шиманівка, тоді як у паспорті зазначено Вінницька область, Гайсинський район, село Шиманівка (копія паспорту додається). Крім того, в повідомленні про підозру вказано місце проживання - АДРЕСА_1 , що також не відповідає дійсності, так як ОСОБА_6 за вказаною адресою не проживав, а прописаний та проживає за адресою АДРЕСА_2 (копія паспорту додається). У випадку проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , правоохоронними органами здійснювалось би повідомлення про підозру саме за вказаною адресою.

Також варто врахувати, що повідомлення про підозру від 23.04.2019 року не містить зазначення часу, місця вчинення, а також суттєвих обставин, відомих на момент вручення підозри, за ч. 3 ст. 289 КК України та зазначено наступні суттєві неточності: «...що ОСОБА_6 02.08.2016, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у невстановленому місці...», «...в лютому 2018 року у невстановленому місці усно домовились між собою...», «...таємно від останніх, ОСОБА_6 у невстановлений час в невстановленому місці....», «...Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому місці на території міста Одеси, за невстановлених обставин».

У Рішенні ЄСПЛ від 9.10.2008, прийнятому у справі «Абрамян проти Росії», зазначено, що «деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення». В цьому ж Рішенні ЄСПЛ нагадав, що положення п.п. «а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду».
Розбіжності, неточності та невідповідності закону, допущені у повідомлені про підозру являються суттєвими, грубими та такими, що порушують норми діючого КПК України, а порушений порядок складення та вручення даного повідомлення до негайного його скасування, тому захисник ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити та скасувати повідомлення про підозру.
Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що повідомлення про підозру було вручено секретарю Шиманівської сільської ради ОСОБА_12 листом від 23.04.2019, тобто були здійснені всі необхідні дії, передбачені КПК України, для належного вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 .
Слідчий суддя вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження встановив наступне.
Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Згідно п. 10 ст. 303 ЦПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

23.04.2019 слідчим Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 було здійснено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадження № 0001765 від 03.05.2018, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, яке було погоджено з прокурором Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_4

23.04.2019 старшим слідчим Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 вказане повідомлення про підозру вручено секретарю Шиманівської сільської ради для подальшої передачі ОСОБА_6 .

Порядок повідомлення про підозру регулюється нормами Глави 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Відповідно до ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак не вручене їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію, яке повинно мати певну форму і зміст, згідно вимог ст. 112 КПК України, та здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, тобто за правилами здійснення виклику.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із ч. 2 ст.135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи захисника ОСОБА_3 про те, що вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 секретарю Шиманівської сільської ради є порушенням зазначених вимог закону, заслуговують на увагу суду.

Згідно довідки Шиманівської сільської ради Теплицького району Вінницької області №88 від 23.04.2019 ОСОБА_6 , з 16.12.1987 вибув з села. Фактично на території села не зареєстрований та не проживає.

Як вбачається з повідомлення про підозру зазначено адресу проживання ОСОБА_6 , за якою він не зареєстрований та не проживає, а саме: АДРЕСА_1 . При цьому, зазначаючи дану адресу проживання, слідчим не було залишено повідомлення про підозру житлово-експлуатаційній організації за даною адресою, як того вимагає ч. 2 ст.135 КПК України. Обґрунтованих пояснень з даного приводу ні слідчий, ні прокурор в судовому засіданні не надали.

Згідно копії паспорту ОСОБА_6 він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Вищевказана адреса реєстрації ОСОБА_6 також підтверджується довіреністю від 02.07.2019 виданою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , яка зареєстрована в реєстрі за №1915.

Слідчий суддя звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази, що здійснювався виклик ОСОБА_6 на 23.04.2019 року для вручення йому підозри та переконаний, що на час складення повідомлення про підозру слідчим та прокурором, не було вжито всіх можливих в даному випадку заходів для вручення повідомлення про підозру останньому у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.
Підставою для скасування повідомлення про підозру є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру, передбачених ст. 277 КПК України
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Так, у п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38. Рішення ЄСПЛ у справі «Ankerl V. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

У п. 134 Рішення ЄСПЛ «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туреччини», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Ічаба проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що скарга захисника ОСОБА_3 є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303, 305, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 - задовольнити.

Скасувати повідомлення слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 23.04.2019 року про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадження № 0001765 від 03.05.2018, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Зобов`язати прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_4 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні № 0001765 від 03.05.2018, про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_6 , за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя