Справа № 524/270/17
Провадження 1-кп/524/28/19
УХВАЛА

27.05.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004489 від 21.11.2016 року відносно вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2017 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004489 від 21.11.2016 року відносно вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Вищевказаний обвинувальний акт 17.01.2017 року згідно автоматизованої системи документообігу був розподілений судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_8 .

15.01.2018 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 121 ч.2 КК України було розподілено головуючому судді ОСОБА_1 , у зв`язку із відрядженням (шляхом переведення) судді Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_8 для здійснення правосуддя до Оболонського районного суду м. Києва строком на 6 місяців.

10.04.2019 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховується до 08.06.2019 року.

У зв`язку з тим , що судовий розгляд справи відкладається на 18.06.2019 року , так як по справі не допитані усі свідки, не досліджені докази, а у обвинуваченого ОСОБА_6 08.06.2019 року сплине строк тримання під вартою, тому суд вважає у даному судовому засіданні розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою .

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, прокурора, який вважає , що треба обвинуваченому ОСОБА_6 продовжити строк тримання під вартою, оскільки ризики , передбачені ст.. 177 КПК України існують до теперішнього часу, а саме обвинувачений знаходячись на волі може переховуватись від суду, впливати на свідків, скоїв тяжкий злочин , відносно малолітньої дитини , представника потерпілої ОСОБА_7 , яка підтримала думку прокурора, захисника ОСОБА_4 , який заперечує проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 ще на 2 місяці , оскільки прокурором не доведені ризики , передбачені ст. 177 КПК України, просить суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 на більш м`який, захисника ОСОБА_5 , який підтримав думку захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримує думку своїх захисників, вважає , що прокурором не доведені ризики, передбачені ст.. 177 КПК України ,тому необхідно змінити запобіжний захід на більш м`який , приходить до наступних висновків :

Відповідно до ст.331 ч.3 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Так, двомісячний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, продовжений ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука спливає 08.06.2019 року.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Також суд, при розгляді питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку бере до уваги, зокрема те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (пункт 139 Рішення Європейського суду з прав людини від 22 травня 2012 року по справі Ідалов проти Російської Федерації). Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.

При цьому, суд враховує, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_6 віднесений відповідно ст.12 КК України до тяжкого злочину, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст.121 КК України санкцією від 7 до 10 років позбавлення волі , і дає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може з метою уникнення від покарання, переховуватись від суду. Також враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, що злочин було вчинено відносно малолітньої особи , його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, передбачений санкцією ч.2 ст.121 КК України, те , що знаходячись на волі обвинувачений зможе здійснити незаконний вплив на недопитаних учасників судового провадження , а саме свідків з боку обвинувачення , суд дійшов до висновку, щодо відсутності підстав для зміни чи скасування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на більш м,який запобіжний захід суд враховує, що ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Також суд при продовженні строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 виходить із того що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважають правило поваги до особистої свободи, що передбачено вимогами ст. 2 КПК України і знайшлосвоє відображення у п.35 рішення Європейського суду з прав людини №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.
Таким чином, суд, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на шістдесят днів, а саме з 27.05.2019 року до 25.07.2019 року включно .
Керуючись ст.ст. 331 ч.3, 369 , 372 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ :

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а саме з 27.05.2019 року по 25.07.2019 року включно .

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1