Справа № 308/8523/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , представника заявника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на рішення прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України від 07 серпня 2019 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000071 від 29 жовтня 2018 року за ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 372 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вищезазначеною скаргою, в якій просив зобов`язати прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України капітана юстиції ОСОБА_3 визнати ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000071 від 29 жовтня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 372 КК України потерпілим.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 , скаржник ОСОБА_4 просили вимоги скарги задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За змістом ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначено главою 26 Кримінального процесуального кодексу України, параграф №1, ст.ст. 303 - 308. Так, ч.1 ст.303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.

Зі змісту скарги вбачається, що 07 серпня 2019 року прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України капітаном юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000071 від 29 жовтня 2018 року.

Вимоги представника заявника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо зобов`язання прокурора визнати ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, не підлягають задоволенню, оскільки кримінально-процесуальне законодавство не передбачає прийняття слідчим суддею імперативного процесуального рішення про визнання особи потерпілим, зокрема, не передбачено і прийняття такого рішення, як зобов`язання слідчого вчиняти процесуальні дії на визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні.

Відповідно до узагальнення ВССУ від 12.01.2017 №9-49/0/4-17 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», зазначається, що покладення слідчим суддею на слідчого зобов`язання визнати заявника потерпілим не враховує положень кримінального процесуального законодавства, яке не передбачає прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим.

Частиною 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 1 ст. 36 КПК України).

Враховуючи те, що слідчий є процесуально самостійною особою, та разом з слідчим самостійно обирають тактику проведення слідчих дій, а слідчий суддя не має правових підстав для зазначення слідчому, прокурору тих дій, які він повинен виконати.

Крім того, повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Таким чином, слідчий суддя не має повноважень зобов`язати слідчого чи прокурора саме визнати особу потерпілим, адже по кримінальному провадженню слідчий або прокурор вправі самостійно приймати рішення про проведення або не проведення тих чи інших (слідчих, розшукових) дій, а тому вимоги скарги в даній частині з цих підстав також не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя, розглянувши матеріали скарги та додані до неї докази приходить до висновку, що скарга представника заявника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо зобов`язання прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України капітана юстиції ОСОБА_3 визнати ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000071 від 29 жовтня 2018 року., не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-309, 369 КПК України слідчий суддя,-

ухвалив:

У задоволенні заяви про зобов`язання прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України капітана юстиції ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000071 від 29 жовтня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 372 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено і проголошено 16 серпня 2019 року о 16 год. 30 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1