Справа №216/5620/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №01121 від 22.06.2019 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шостаково, Миколаївського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, військовослужбовця, військової частини НОМЕР_1 за контрактом, що займає посаду старшини 3 гаубичного самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, в силу ст.89 КК України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України,-

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор військової прокуратури Криворізького гарнізонуОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпіла сторона- ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, військової служби за контрактом, військової частини НОМЕР_1 , на посаді старшини 3 гаубичного самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, 21.06.2019, приблизно о 23:10 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на зупинці громадського транспорту «Вулиця Балхаська», неподалік будинку №3 по пр.Миру в Центрально-Міському районі, м.Кривого Рогу, де в цей же час перебував раніше йому незнайомий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час спілкування між зазначеними чоловіками відбулася сварка на побутовому ґрунті. Використовуючи факт даної сварки, як нікчемний привід до вчинення хуліганства, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що він знаходиться в громадському місці, бажаючи самоствердитися за рахунок інших громадян, приблизно о 23:20 годин 21.06.2019, дістав з предметів власного одягу бойову ручну осколкову наступальну гранату типу «РГД-5», яку носив з собою з невизначеною метою, та нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій та маючи можливість передбачити їх суспільно-небезпечні наслідки, проявляючи особливу зухвалість, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, та існуючих в суспільстві загальновизнаних правил поведінки, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний хуліганський умисел, достовірно знаючи, що вказана бойова граната відноситься до категорії бойових припасів, утримуючи спусковий важіль гранати, стиснувши запобіжну чеку витягнув її за кільце із запалу, та не переслідуючи за мету заподіяння смерті будь-яким особам, умисно кинув зазначений предмет, який заздалегідь заготовив для нанесення тілесних ушкоджень, у напрямку ОСОБА_6 на територію проїжджої частини дороги, на відстані приблизно 3 метрів від ОСОБА_6 неподалік торгівельно-зупиночного комплексу «Вулиця Балхаська» по пр.Миру в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу, внаслідок чого відбувся вибух гранати та потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: осколкових поранень задньої поверхні тулуба та правої п`яти, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Крім цього, приблизно у вересні 2017 (більш точного часу встановити не надалося можливим), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, дислокуючись у складі батальйону № НОМЕР_2 ОБМП бригади №36 військової частини НОМЕР_3 на військовому полігоні « ІНФОРМАЦІЯ_3 » АДРЕСА_3 , під час військових навчань, в порушення вимог ст.ст.11, 16, 119, 120, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вихолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.09.1998, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, знайшов, та в такий спосіб незаконно придбав, бойову ручну осколкову наступальну гранату РГД-5, яку в подальшому незаконно перевіз до м.Кривого Рогу, носив та зберігав при собі без передбаченого законом дозволу з невизначеною метою, у тому числі і увечері 21.06.2019 під час учинення хуліганства відносно ОСОБА_6 , що мало місце поблизу торгівельно-зупиночного комплексу «Вулиця Балхаська» по пр.Миру в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу, в ході вчинення якого умисно підірвав вказану бойову гранату.

В період часу з 23:50 годин 21.06.2019 до 00:50 годин 22.06.2019 співробітниками поліції Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, під час огляду місця події ділянки місцевості поблизу торгівельно-зупиночного комплексу «Вулиця Балхаська» неподалік будинку №3 по проспекту Миру в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу, було виявлено та вилучено, предмети, які відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи №13/5.2/306 від 15.08.2019 є: запобіжною чекою з кільцем ударного механізму уніфікованого запалу ручної гранати дистанційного типу УЗГРМ-2; уламками корпусу гранати РГД-5; важелем ударного механізму уніфікованого запалу ручної гранати дистанційної дії типу УЗРГМ-2, які у сукупності є складовими фрагментами ручної осколкової наступальної гранати РГД-5, яка відноситься до категорії боєприпасів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень та ч.1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування, 10 вересня 2019 року між прокурором військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваним в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст.468,469,472 КПК України та з урахуванням наданої письмової згоди на укладання угоди про визнання винуватості потерпілого ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості.
За умовами даної угоди, обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України, сторонами погоджено, що при затверджені угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання: за ч.4 ст.296 КК України 4 роки позбавлення волі, за ч.1 ст.263 КК України 3 роки позбавлення волі, остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суровим остаточно призначити 4 роки позбавлення волі.
Відповідно до вимог п.9 ч.2 ст.52 КПК України участь в укладенні угоди про визнання ОСОБА_3 винуватості приймав і його захисник ОСОБА_5 , який також підписав зазначену угоду поряд з прокурором та підозрюваним.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав.
Обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України та надав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити йому узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Потерпілий ОСОБА_6 в суді не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, оскільки ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень за ч.4 ст.296 КК України та носіння, зберігання, придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу за ч.1 ст. 263 КК України

Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, відповідно до вимог п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена.
Судом з`ясовано, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним зі сторони обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочини кваліфіковані за ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України, за якими і належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Відповідно до вимог ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості укладена за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 , яку він надав прокурору на підтвердження свого волевиявлення та підтвердив цей факт в судовому засіданні.

У ст.472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст.474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд, щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

З наведеного, суд вважає, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним, з участю його захисника, відповідає вимогам ст.ст.472,473 КПК України. Суд пересвідчився, що з нормою ч.4 ст.474 КПК України обвинувачений ознайомлений, чітко розуміє її зміст. З наслідками укладення та затвердження угоди, що передбачені статтею 473 цього Кодексу обвинувачений ознайомлений та повністю їх розуміє. Суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди не протиричать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Призначаючи покарання підозрюваному ОСОБА_3 суд у відповідності до умов угоди з`ясував, що воно корелює з вимогами ст.65 КК України, покарання визначено у межах, установлених у санкції статей ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України. В угоді правильно враховані обставини, які пом`якшують покарання підозрюваного ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, такі як щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Тому суд вважає за можливе затвердити вказану угоду про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджених в угоді виду і міри кримінального покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
По справі проведені Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України: вибухово-технічна експертиза, судово-дактилоскопічна експертиза, експертиза дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілувитрати за які, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 ..

Запобіжний захід тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без зміни.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.314-316,368-371,373-376,468,469,472-476,394 КПК України, ст.ст.50,51,53,65-67,296,263 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10.09.2019 року між прокурором військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001121.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст.263 КК України.
Призначити йому за ч.4 ст.296 КК України - покарання у виді 4 років позбавлення волі; за ч.1 ст.263 КК України - покарання у виді 3 років позбавлення волі. Шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 , остаточне покарання за вчинені злочини у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, залишити тримання під вартою.

Строк покарання відраховувати з моменту затримання ОСОБА_3 , тобто з 22 червня 2019 року.

Речові докази: металева пластина (важіль) УЗГРМ-2, кільце з чекою, змиви з речовиною бурого кольору, змиви копоті, слід папілярних ліній зі скоби УЗГРМ-2, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (квитанція №0397/19) знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведені Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України: судової трасологічної експертизи №28/4.6/922 від 24.07.2019р. - 1256 гривень 08 копійок; судової вибухово- технічної експертизи №13/5.2/306 від 15.08.2019р. 1570 гривень 10 копійок;судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу №1/5.1/2806 від 31.07.2019р. -1256 гривень 08 копійок.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі неподання на нього апеляції.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, всіма учасниками процесу, а засудженим ОСОБА_3 в той строк з моменту отримання копії вироку.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1