Провадження №1-кп/523/627/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2019 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у присутності обвинувачених, розглянувши у судовому засіданні у залі суду об`єднані обвинувальні акти з долученими до нього документами у кримінальних провадженнях за №0003330 від 14.07.2018р., №000553 від 26.07.2018р., 0001656 від 15.09.2016р. за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.296 ч.4, 309 ч.1, 263 ч.1 України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 286 ч.2, 296 ч.4 України, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходяться об`єднані обвинувальні акти з наданими до них документами за обвинуваченням ОСОБА_7 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.296 ч.4, 309 ч.1, 263 ч.1 КК України, ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 286 ч.2, 296 ч.4 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час судового провадження 24.07.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області. Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 22.09.2019 року.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 цією ж ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси був застосований запобіжний захід у вигляді ілдомашнього арешту з покладеними на них обов`язками строком на два місяці. Строк дії ухвали суду спливає 24.09.2019р.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що обвинуваченому інкриміноване скоєння тяжких кримінальних правопорушень, судовий розгляд ще триває, не допитані свідки сторони обвинувачення, ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, які приймалися до уваги при обранні запобіжного заходу продовжують мати місце, у зв`язку з чим є підстави вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань у ході судового провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, покинув територію України, так як ОСОБА_9 не має дозволу еміграційної служби на проживання, відсутнє місце реєстрації, тому на думку прокурора єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігання ризикам є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Водночас було надане та заявлене клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його мешкання, мотивуючи тим, що обвинувачений, незважаючи на те, що обґрунтовано обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, передбачених ст.ст. 286 ч.2, 296 ч.4 КК України, після застосування вищевказаного запобіжного заходу жодного разу не порушив покладені на нього обов`язки, у зв`язку з чим деякі ризики, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України залишаються існувати, а саме наявний ризик впливу, тому достатнім буде застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків за попередніх умов.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачуються обвинувачені, та покарання, що загрожує у разі визнання осіб винними, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу:

- захисника ОСОБА_6 , який в захист інтересів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи, що відносно ОСОБА_8 достатньо застосувати нічний домашній арешт, надав можливість працювати, так як він є працездатною особою, ніяких порушень покладених на нього обов`язків не виявлено, тому застосування цілодобового домашнього арешту є не доцільним; стосовно ОСОБА_7 зазначив, що в клопотанні прокурора прописане все, що не має ніякого вдношення до справи, свідки не є очевидцями скоєного кримінального правопорушення, потерпілі допитані, тому ризики значно зменшилися, також звертаючи увагу суду, що підзахисний тривалий час перебуває під вартою, що є не виправданим, доказів переховування та впливу прокурором не надано, ОСОБА_9 весь проживає з батьками, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, крім того йому була зроблена операція на обличчі, пластині підлягають видаленню та заміні, строк якого вже пройшов та в умовах слідчого ізолятору це є не можливим, також мотивуючи свої доводи тим, що дії підзахисних не є хуліганськими, не привели до тяжких наслідків, збиток відсутній, конфлікт був спровокований самими потерпілими, що повинно судом бути прийняте до уваги, ОСОБА_9 раніше не судимий, не має ніяких відомостей, що він має намір продовжувати злочинну діяльність, у зв`язку з чим вважає, що є достатньо підстав для зміни щодо підзахисного запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, що забезпечить належну поведінку обвинуваченого, прикладом є старший брат;

- захисника ОСОБА_5 , який повністю підтримав думку колеги та просив змінити щодо ОСОБА_8 запобіжний захід на нічний домашній арешт, посилаючись на положення Конституції України, що кожний має право на працю, стосовно ОСОБА_7 зазначив, що стан здоровя обвинваченогоне задовільний, наявність ризиків не доведена, тому можливо застосувати до нього домашній арешт;

- обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які приєдналися до думки захисників, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд дійшов до висновку що клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по справі ще триває, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_7 , відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, за який у разі визнання особи винною, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_9 не має громадянства, враховуючи необхідність дослідження інших доказів для з`ясування певних обставин справи, а саме допиту свідків, покази яких покладені в основу обвинувачення за ст.ст.296 ч.4, 309 ч.1, 263 ч.1 КК України; наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно вливати на свідків з метою зміни ними показів, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку що раніше обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованих ОСОБА_10 діянь, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не змінилися, що на даній стадії судового провадження унеможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, так як у даному випадку, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини забезпечуються стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, який переважає особистий інтерес сторони захисту, будь-яких виключних обставин, в тому числі звернень з ОУВП УДПтСУ в Одеській області або «Центру охорони здоров`я», які б перешкоджали застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України судом на даний момент не встановлено.

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим суд вважає не визначати розмір застави ОСОБА_10 .

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до положень ст.331 ч.1,2 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Статтею 194 ч.5 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Таким чином, на підставі викладеного, з урахуванням думки сторін, приймаючи до уваги особу ОСОБА_8 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який, у разі визнання особи винною, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до семи років, враховуючи сумлінне виконання покладених на нього обов`язків та дотримання умов попереднього застосованого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, сукупний строк якого тривав майже півроку; те, що він має постійне місце мешкання та реєстрації, проживає з родиною, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, поведінку обвинуваченого під час розгляду клопотання, наявність виключних обставин, аргументовано доведених стороною захисту під час судового засідання, суд дійшов до висновку, що на даний момент ризики, передбачені ст.177 КПК України зменшилися, ризику переховування або перешкоджання розгляду кримінального провадження іншим чином не вбачається, у зв`язку з чим є достатньо підстав для зміни щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, заборонивши залишати місце свого мешкання у певний період доби, що на думку суду буде достатнім для запобігання ризиків і забезпечення належної поведінки обвинуваченого.

Разом з цим захисником ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 було заявлене клопотання про зняття накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.08.2019р. арешту з майна, а саме автомобілю марки «Mercedes -Benz» реєстраційний номер держави Грузія SK414KS, який був вилучений у підзахисного як у фактичного користувача в рамках кримінального провадження за обвинуваченням за ст.286 ч.2 КК України, мотивуючи тим, що в застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, так як всі експертизи проведені, в матеріалах кримінального провадження наявні розписки потерпілих, які свідчать про повне відшкодування завданого збитку, перебування вказаного автомобілю на штраф. майданчику є не доцільним за набіганням вартості зберігання транспортного засобу, крім того строки перебування прострочені, потрібно поновлювати, водночас зазначивши, що право користування автомобілем підтверджується наявністю технічного паспорту.

Заслухавши думку учасників процесу прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання про зняття арешту з автомобілю, аргументуючи тим, що вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказам, а долю речових доказів суд може вирішити в нарадчій кімнаті при прийнятті рішення по справі; захисника ОСОБА_6 , який підтримав клопотання колеги, зазначивши, що є достатньо підстав для зміни порядку зберігання автомобілю, передавши його на відповідальне зберігання ОСОБА_11 під розписку з метою його технічного обслуговування, так як майно псується; обвинувачених, які приєдналися до думки захисників, дослідивши матеріали клопотання суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_5 на даний час не підлягає задоволенню, як передчасно заявлене.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 181, 182, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зняття арешту з автомобілю марки «Mercedes -Benz» реєстраційний номер держави Грузія SK414KS відмовити за підстав, викладених в мотивувальний частині ухали.

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - задовольнити частково.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відмовити за підстав, викладених в мотивувальний частині ухвали.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21 УДПтСУ в Одеській області до 18.10.2019р. включно.

Строк дії ухвали складає 30 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 18.10.2019 року.
Копію ухвали направити до ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області для виконання.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту терміном на 2 місяці, тобто 20.11.2019р.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 такі обов`язки:

1) Зобов`язати ОСОБА_8 не залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21:00 години до 7:00 години ранку наступної доби

2) не відлучатися за межі м. Одеси та Одеської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від можливого спілкування з потерпілими та свідками в рамках даного кримінального провадження;

5) прибувати по першому виклику до Суворовського районного суду м. Одеси в призначений час;

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_11 що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Відповідно до положень ч.4 ст.181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Разом з цим організацію та контроль виконання ухвали суду покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 - процесуального керівника об`єднаного кримінального провадження за №0003330 від 14.07.2018р.

Строк дії ухвали суду складає 2 місяці з дня її проголошення та припиняє свою дію 20.11.2019 року.

Головуючий суддя : ОСОБА_1