провадження № 1-кс/243/3451/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі

Головуючого судді ОСОБА_1

За участю

Секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська заяву слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 про самовідвід -

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_4 надійшло клопотання слідчого ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Слідчим суддею ОСОБА_4 заявлено самовідвід, мотивований тим, що обґрунтування клопотання полягає в тому, що ОСОБА_6 05.06.2018 року отримав неправомірну вигоду від ОСОБА_7 , що є його дружиною, якої зазначені кошти передала ОСОБА_8 , а саме у розмірі 3500 грн. за отримання позитивної оцінки на державному іспиті. В той же час у провадженні судді ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001785 від 23.08.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 369 КК України за фактом надання неправомірної вигоди за цим же епізодом, що може викликати об`єктивні сумніви у безсторонності судді під час розгляду даного кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду заяви повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд заяви за своєї відсутності, вимоги підтримала.

Прокурор в судовому засіданні заяву судді підтримав та просив заяву про самовідвід судді ОСОБА_4 задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Вислухавши прокурора, вивчивши надані матеріали, приходжу до висновку, що заява судді ОСОБА_4 про самовідвід підлягає задоволенню.

Так, у відповідність до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року суддя повинен взяти самовідвід від участі у будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість.

Крім того, як указав Європейський суд з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та заяви про самовідвід, на розгляд слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_4 надійшло клопотання слідчого ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 05.06.2018 року обґрунтовано підозрюється в отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_8 у розмірі 3500 грн. за отримання позитивної оцінки на державному іспиті. В той же час у провадженні судді ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001785 від 23.08.2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 369 КК України за фактом надання неправомірної вигоди за цим же епізодом.

Відповідно до п. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України», «Білуха проти України», «Рудніченко проти України» вказав на те, що наявність безсторонності (неупередженості) суду має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
На думку суду, участь судді іншому провадженні під час його досудового розслідування, пов`язаному з вирішенням питання про обґрунтованість підозри за цим же епізодом інкримінованого діяння може спричинити появу у сторони захисту об`єктивно обумовленого внутрішнього сумніву щодо безсторонності судді.
У рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «де Куббер проти Бельгії» Європейський Суд з прав людини зазначив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.
У зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що у даному випадку слідчий суддя ОСОБА_4 обґрунтовано заявила самовідвід, оскільки зазначена обставина, виходячи з положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, може викликати сумнів у її неупередженості.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного суду від 10.09.2019 року по справі № 157/2932/17 (№ в ЄДРСР 84229853)

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75 ч.1 п.4,81,82 КПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Заяву слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду кримінального провадження №1-кс/243/3436/2019 за клопотанням слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1