Єдиний унікальний номер 205/3629/19
Провадження №205/3629/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання Міністерства юстиції України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 ,

щодо приведення вироку Бежицького районного суду м. Брянська РФ від 26.10.2017 року, у відповідність із законодавством України,

В С Т А Н О В И В:

Міністерство юстиції України звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про приведення вироку Бежицького районного суду м. Брянська РФ від 26.10.2017 року, у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.

У клопотанні зазначено, що 20 травня 2019 року наказом Міністерства юстиції України № 1122/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , на підставі ст.606 КПК України, ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 07.03.2019 року за №06-29323/19. За таких обставин, у клопотанні ініціюється питання про визначення норм (статті, частини статей) Кримінального кодексу України, якою передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вироком Бежицького районного суду м. Брянська РФ від 26.10.2017 року, визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 згідно з Кримінальним кодексом України.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість задоволення клопотання, у зв`язку з наявністю відповідних правових підстав.

Представник Міністерства юстиції України просив справу розглянути за відсутності представника.

Розглядаючи клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та норм Кримінального кодексу України.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті органи держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11 Конвенції.

Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст.610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України, суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України.

При цьому суд, як це визначено у ч.3 ст.603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

Засуджений ОСОБА_4 є громадянином України, останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 , згідно паспорту громадянина України та довідки про реєстрацію місця проживання особи.

ОСОБА_4 засуджено вироком Бежицького районного суду м. Брянська РФ від 26.10.2017 року, до покарання у вигляді 13 років позбавлення волі, з додатковим покаранням у вигляді обмеження волі строком на 6 місяців з покладанням на засудженого певних обов`язків за вчинення злочинів, передбачених частиною 3 статті 30, пунктами «а», «г» частини 4 статті 228.1 (шість епізодів) (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинених з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації.

Згідно розпорядження Бежицького районного суду м. Брянська від 15 березня 2018 року, вирок Бежицького районного суду м. Брянська від 26.10.2017 року набрав законної сили 19 січня 2019 року.

Відповідно до довідки в.о.начальника ФКУ ВК-5 УФСВН Росії по Бряській області, не відбута частина покарання становить 11 років 03 місяця та 03 дні.

Згідно характеристики на засудженого, ОСОБА_4 характеризується позитивно.

ОСОБА_4 висловив бажання бути переданим в Україну, був ознайомлений з положеннями національного законодавства та наслідками пов`язаними з його передачею для відбування покарання на територію України, що підтверджується його письмовою заявою.

ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочинів, передбачених передбачених частиною 3 статті 30, пунктами «а», «г» частини 4 статті 228.1 (шість епізодів) (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинених з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Відповідно до статті 610 ч. 4 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання.

Згідно ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч.3 ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

Відповідно копії вироку Бежицького районного суду м. Брянська РФ від 26.10.2017 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 30, пунктами «а», «г» частини 4 статті 228.1 (шість епізодів) (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинених з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації та призначено покарання:

-за ч.3 ст.30 п.п. «а,г» ч.4 ст.228.1 КК РФ в виді позбавлення волі строком на 9 років 6 місяців позбавлення волі роки без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.69 КК РФ шляхом часткового складання призначених основних покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 за сукупністю злочинів покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років, з відбуванням покарання в виді позбавлення волі у виправній колонії строгого режиму.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишити без змін у вигляді тримання під вартою, строк покарання рахувати з 22.12.2016 року.

Апеляційною ухвалою судової колегії по кримінальним справам Брянського обласного суду РФ від 19.01.2018 року вирок залишено без змін.

Відносно призначеного покарання за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ:

Частині 3 статті 30 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 1 статті 15 Кримінального кодексу України.

Пунктам «а», «г» частини 4 статті 228.1 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 3 статті 307 Кримінального кодексу України.

За умови вчинення аналогічного кримінального правопорушення на території України, дії засудженого ОСОБА_4 мали бути кваліфіковані за ч.1 ст.15 ч.3 ст.307 КК України, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, у великих розмірах.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.1 ст.15 КК України - замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.3 ст.307 КК України (дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього) передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином строк покарання для ОСОБА_4 за кримінальним законом України, а саме за ч.1 ст. 15 - ч. 3 ст.307 КК України може складати дев`ять років позбавлення волі.

Щодо призначення покарання за сукупністю злочинів, відповідно до ч.3, ч.4 ст.69 КК РФ шляхом часткового складання призначених покарань та приєднання додаткового покарання, остаточно призначено ОСОБА_4 за сукупністю злочинів покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років, з відбуванням покарання в виді позбавлення волі у виправній колонії строгого режиму.

Вказана стаття відповідає ч.1 ст. 70 КК України, згідно якої при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відносно застосування при призначенні ОСОБА_4 покарання по ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ положення ч.2 ст. 62 КК РФ, то ч.2 ст. 62 КК РФ відповідає ст. 69-1 КК України, згідно якої за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Тому строк покарання для ОСОБА_4 за кримінальним законом України, із застосуванням ст. 69-1 КК України може складати 9 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з 26.10.2017 року, тобто з моменту постановлення вироку, при цьому зарахувати засудженому в строк відбування покарання час тримання під вартою в період з 22.12.2016 року по 25.10.2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.372,602-604,610 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Бежицького районного суду м. Брянська від 26.10.2017 року, відносно ОСОБА_4 , у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Привести вирок Бежицького районного суду м. Брянська РФ від 26.10.2017 року відносно громадянина України ОСОБА_4 , засудженого за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ та призначено покарання у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.69 КК РФ шляхом часткового складання призначених основних покарань остаточно призначити ОСОБА_4 за сукупністю злочинів покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років з відбуванням покарання в виді позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму, у відповідність із законодавством України.

Вважати ОСОБА_4 за ч.1 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України до 9 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, вважати засудженим до 9 років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 26.10.2017 року, тобто з моменту постановлення вироку, при цьому зарахувати засудженому в строк відбування покарання час тримання під вартою в період з 22.12.2016 року по 25.10.2017 року включно.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та Центральному органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -