Справа № 446/711/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2019 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 03.04.2019 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000559 від 19.12.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нагірці Кам`янка-Бузького району Львівської області, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з повною вищою освітою, одруженої, працюючої завідуючою складом ТОВ "Свіс Кроно", яка не є депутатом, раніше не судима,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами декларування є особи зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларації відповідно до цього Закону. Відповідно до частини першої статті 3 такими суб`єктами є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме депутати місцевих рад.

Згідно з ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи зазначені в пункті 1 частини 1 статті 3 цього Закону зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України особливостей фінансового контролю категорій посадових осіб» визначено, що строк подання щорічних декларацій для осіб, які відповідно до Закону «Про запобігання корупції» подають їх вперше, продовжено до 01 травня 2017 року.

Так, ОСОБА_4 , будучи депутатом сьомого скликання 2015-2017 рр. Зубівмостівської сільської ради Кам`янка-Бузького район Львівської області, будучи суб`єктом декларування згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, не виконала вищевказаних вимог шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Вказане підтверджується інформацією Національного агентства з питань запобігання корупції, згідно якої станом на 02.01.2019 ОСОБА_4 , етапу реєстрування в інформаційно телекомунікаційній системі «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» не проходила.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 366-1 КК України, як умисне неподання суб`єктом декларування - особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларації передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Крім цього, згідно абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Так, ОСОБА_4 , будучи депутатом сьомого скликання 2015-2017 рр. Зубівмостівської сільської ради Кам`янка-Бузького район Львівської області, будучи суб`єктом декларування згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», повноваження якого припинені 03.01.2018, діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, згідно абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», не виконала таких вимог шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Вказане підтверджується інформацією Національного агентства з питань запобігання корупції, згідно якої станом на 02.01.2019 ОСОБА_4 , етапу реєстрування в інформаційно телекомунікаційній системі «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» не проходила.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 366-1 КК України, як умисне неподання суб`єктом декларування - особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларації передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

03 квітня 2019 року між начальником Кам`янка -Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вказаному в угоді діянні і зобов`язалась беззастережно визнавати пред`явлене їй обвинувачення в судовому провадженні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 366-1 КК України у виді 160 годин громадських робіт з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на строк 1 рік 6 місяців.

Обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого їй злочину при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнала у повному обсязі, щиро розкаялась у вчиненому, просила затвердити угоду про визнання винуватості від 03.04.2019 та призначити їй узгоджене між нею та прокурором покарання.

Прокурор ОСОБА_3 просила затвердити угоду про визнання винуватості від 03.04.2019 та призначити обвинуваченій покарання узгоджене сторонами угоди.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому засіданні просила затверодити угоду про визнання винуватості від 03.04.2019.

Розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 2,4,5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності НАБУ за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності НАБУ, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що дії, які інкримінуються ОСОБА_4 дійсно мали місце та були скоєні нею, тобто вона обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України. Крім того, судом встановлено, що обвинувачена також цілком розуміє наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченою є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови укладеної угоди між прокурором та обвинуваченою не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією статті 366-1 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини що пом`якшують покарання - щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин. Угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором Кам`янка -Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченої. Зокрема, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченої ОСОБА_4 за скоєння злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України, у виді 160 годин громадських робіт з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на строк 1 рік 6 місяців є достатньою для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Заслухавши думку учасників розгляду, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальних витрат у справі не має.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 314,373, 374, 474, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 квітня 2019 року в м. Кам`янка-Бузька між прокурором Кам`янка-Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком 160 (сто шістдесят) годин з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1