гСправа № 187/786/19 Провадження №1-кп/0187/171/19
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року смт. Петриківка

Петриківський райсуд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000451 від 29.08.2018 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Леніна Криничанського району Дніпропетровської області,

українця,освіта середня, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаний, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ,раніше не судимого

обвинуваченого у кримінальному правопорушенні

передбаченому ч.1 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В

В період часу з 20.08.2018 по 25.08.2018 року ОСОБА_5 , знаходячись у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 .

З метою вчинення крадіжки, ОСОБА_5 переконався про відсутність сторонніх осіб та в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрав золоті прикраси, а саме: золотий ланцюжок 585 проби вагою 13,3 г., вартість якого відповідно до висновку судового експерта № 11/12.1/737 від 05.09.2018 року становить 8135 гривень 21 копійок та золотий ладан 585 проби вагою 4,07 г., вартість якого до відповідно до висновку судового експерта № 11/12.1/737 від 05.09.2018 року становить 2489 гривень 50 копійок.

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 10624 гривень 71 копійок.

В умисних діях ОСОБА_5 вбачається ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_5 в суді винуватість свою не визнав і пояснив, що він мешкав разом із ОСОБА_8 в с. Курилівка по місту її мешкання з 2017 року по серпень 2018 рік, мали намір одружитись, але в серпні 2018 року посварились по особистим причинам і він виїхав служити в армію по контракту. Потерпіла ОСОБА_9 є тіткою ОСОБА_8 , він разом приходив із ОСОБА_8 до будинку потерпілої, коли остання була у від`їзді , заходив до будинку, знаходився в кімнати сам, коли ОСОБА_8 поралась по господарству на подвір`ї тітки, але заперечує, що здійснив крадіжку золотих прикрас та що дзвонив потерпілій ОСОБА_9 по її мобільному телефону , вважає що потерпіла його оговорює, але причини наклепу пояснити не може. Підтвердив свій підпис на копії договору фінансового кредиту, в якому зазначено, що він здав в ломбард золоті прикраси і отримав гроші, паспортні дані в договорі вказані його, але як цей підпис там появився пояснити не зміг. Цивільний позов потерпілої не визнав, в свій захист нічого не пояснив.

Однак, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується показами потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що з 20 по 24 серпня 2018 року вона перебувала на відпочинку, а ключі від свого будинку розташованого по АДРЕСА_3 передала для догляду своїй племінниці ОСОБА_10 , яка мешкала разом із ОСОБА_11 і вони збирались побратись, а тому вона їм довіряла.

По приїзду додому вона побачила, що із скляної салатниці на шафі зникли золотий ланцюжок із золотою ладанкою і з чого приводу повідомила ОСОБА_10 . На наступний день, 25.08.2018 року вона дізналась, що ОСОБА_11 посварився із ОСОБА_10 по факту цієї крадіжки і він поїхав служити до військової частини по контракту. Вона зателефонувала обвинуваченому і запитала щодо пропажі золотих прикрас, але ОСОБА_11 просив її не звертатись до поліції із заявою про крадіжку, а говорив що його «черт поплутав» , що він викрав та здав її золотий ланцюжок до ломбарду в м. Камьянському, по мобільному телефону скинув їй копію квитанцій із ломбарду. Однак, вона звернулась до поліції,показавши в телефоні копії квитанції із ломбарду, із яких вбачається що ОСОБА_11 здав золоті прикраси як лом і отримав гроші. Золоті прикраси які здав ОСОБА_11 викупили її батьки і повернули їй. Заявила і підтримала цивільний позов про стягнення матеріальних збитків в розмірі 21500 грн та 5000 грн за моральну шкоду, так як перенесла емоційне потрясіння, хвилювання, витратила особистий час на поїздки до поліції та суду, просила спочатку винести суворе покарання з позбавленням волі, в судових дебатах вважає винести покарання на погляд суду.

Свідок ОСОБА_10 в суді пояснила, що вона мешкає в АДРЕСА_4 , а потерпіла ОСОБА_9 є її тіткою, яка мешкає на тій же вулиці в будинку АДРЕСА_3 . В 20-х числах серпня 2018 року тітка поїхала відпочивати на море, а її попрохала доглянути за будинком, надавши ключ до хати. На той час вона мешкала разом із ОСОБА_11 і у відсутність тітки, вона із ОСОБА_11 приходили до будинку тітки, вона поралась по господарству, заходили разом з обвинуваченим до будинку, вона давала ключ от будинку одному ОСОБА_11 . Коли через кілька днів повернулась тітка з моря, то повідомила її що із її будинку із салатниці в шафі пропали золоті прикраси ланцюжок із ладанкою. Підозри впали на ОСОБА_11 , так як в будинку крім неї та ОСОБА_11 на час відсутності тітки нікого не було, після чого у них із ОСОБА_11 виник скандал із цього випадку, вони посварились і ОСОБА_11 покинув її будинок і поїхав на військову службу. Зі слів тітки, ОСОБА_11 в телефонній розмові не заперечував що викрав золотий ланцюжок та ладанку і просив щоб вона не подавала заяву в органи поліції, обіцяв повернути гроші, розповів що прикраси здав у ломбард. Їй особисто по телефону ОСОБА_11 теж говорив що викрав у тітки золоті прикраси , просив переговорити із тіткою щоб вона нікуди не зверталась. Потім її бабуся викупила золоті прикраси в ломбарді і повернула своїй доньці ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона є сестрою ОСОБА_10 , проживають разом, вона теж являється племінницею потерпілої ОСОБА_9 , яка 21.08.2018 року поїхала відпочивати на море, ключі від свого будинку надалі сестрі ОСОБА_12 , яка давала ключі своєму співмешканцю ОСОБА_11 , щоб від допомагав по господарству. Коли тітка приїхала, то розповіла їй, що із кімнати в шафі її будинку із салатниці пропали золоті ладанка на ланцюжкі. Їй відомо зі слів потерпілої та сестри ОСОБА_12 , що ОСОБА_11 дзвонив ОСОБА_9 і просив не подавати заяви до поліції, що він здав золоті прикраси до ломбарду, по телефону показавши копії квитанцій, після чого поїхав служити по контракту до лав армії.

В подальшому прикраси із цього ломбарду викупила її бабуся та повернула доньці ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_13 в суді пояснив, що влітку 2018 року зустрічав ОСОБА_11 разом із ОСОБА_8 біля будинку де проживає ОСОБА_6 в с. Курилівка, точної адреси не знає, але він в цей будинок не заходив, по факту крадіжки золотих прикрас пояснити нічого не може, зі слів ОСОБА_8 йому стало відомо, що ОСОБА_11 викрав золоті прикраси у тітки, здав їх в ломбард, отримав гроші і виїхав служити.

Крім показів обвинуваченого, потерпілої та свідків, винуватість ОСОБА_5 підтверджується дослідженими доказами в кримінальному провадженні :

Відповідно витягу із ЄРДР від 28.08.2018 року вбачається, що по заяві ОСОБА_6 в період часу з 19.08. по 24.08.2018 року невстановлена особа по АДРЕСА_3 тайно викрала майно

( а.с.1,2)

Відповідно протоколу огляду від 28.08.2018 року було оглянутий житловий будинок по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 , а також шафа та салатниця , де перебували викрадений золотий ланцюг разом із золотим ладаном, оглянуті копії документів щодо проби та назви золотої прикраси ланцюжка та ладанки ( а.с.3-9)

Відповідно висновку судового експерта № 11/12.1/737 від 05.09.2018 року ОСОБА_6 під час допиту в якості потерпілої надала документи на викрадені в неї золоті прикраси і ринкова вартість лома золота проби 585 проби вагою 13,3 г станом на 24.08.2018 року становить 8 135,21 грн, лома золоту 585 проби вагою 4,07 г станом на 24.08.2018 року становить 2489,50 грн

(а.с.13-15)

В судовому засіданні були оглянуті копія договору про надання фінансового кредиту під заставу № 6,43929/2 від 23.04.2018 року відповідно якого ОСОБА_5 здав під заставу 13,55 виробів із золота і йому було видано фінансовий кредит в сумі 7500 грн із поверненням фінансового кредиту в розмірі 8250 грн в строк до 12.09.2018 року ( а.с.17) а також копія договору договору фінансового кредиту № АО04140 від 26.08.2018 року укладеного між ОСОБА_5 та ПТ Ломбардом « Довіра Плюс» в тому, що ОСОБА_5 отримав 2400 грн фінансового кредиту і зобов`язався повернути його 09.09.2018 року ( а.с.16).

За клопотанням сторони захисту та згодою прокурора вказані копії договорів були визнані судом неналежними доказами, так як були отримані органом досудового слідства не в порядку установленим КПК України, не було вилучено належним чином по ухвалі слідчого судді оригінали вказаних договір для огляду в суді, а тому суд не може посилатись на них при ухвалені судового рішення відповідно ст. 86 КПК України .

Однак, суд приймає до уваги ті обставини, що до заявленого клопотання сторони захисту про недопустимість вказаного доказу, ОСОБА_5 оглянувши в судовому засіданні копію договору від 23.08.2018 року на отримання ним 7500 грн підтвердив свій особистий підпис в ньому, пояснивши що надавав свій паспорт в ломбард, але не зміг пояснити причину такої дії, пославшись на відсутність пам`яті.

Твердження ОСОБА_5 в тому, що він не здійснював крадіжку золотих прикрас у потерпілої ОСОБА_6 і не пам`ятає при яких обставинах він здавав золоті прикраси в ломбард і отримував грошові кошти в розмірі 8250 грн суд до уваги не приймає, розцінює їх як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого йому обвинувачення , намір уникнути кримінальної відповідальності, та не розкаяння в скоєному,так як його покази спростовуються показами потерпілої та свідків, дослідженими судом доказами, які не викликають сумніву у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують винуватість ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення.

Так, потерпіла ОСОБА_6 дала в суді свідчення про те, що вона надала 20.08.2018 року ключі від свого будинку розташованого АДРЕСА_3 племінниці ОСОБА_10 , яка мешкала разом із обвинуваченим ОСОБА_5 , так як довіряла їм і просила доглянути на час свого відпочинку, а коли повернувшись 24.08.2018 року вона виявила на шафі із скляної салатниці пропажу золотих прикрас ланцюжка та ладанки і дізнавшись від ОСОБА_10 , що обвинувачений виїхав після сварки , зателефонувала йому на телефон і ОСОБА_5 не заперечував, що він викрав в неї золоті вироби, по вайберу її мобільного телефону приславши фото квитанцій із ломбарду , які підтверджували здачу обвинуваченим золотих прикрас до ломбарду та отримання за них грошей.

Пояснення потерпілої підтверджуються доказами наданими в ході досудового слідства, а саме її зверненням 28.08.2018 року до правоохоронних органів із заявою про крадіжки майна із її будинку по вищевказаній адресі в період із 19.по 24.08.2019року ( а.с.2), протоколом огляду її будинку від 28.08.2018 року де потерпіла вказує на скляну салатницю, в якій знаходились золотий ланцюг із золотим ладаном ( а.с.4), а також підтверджуються її аналогічними поясненнями в судовому засіданні і не довіряти показам потерпілій ОСОБА_6 у суду немає підстав .

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував в судовому засіданні , що в нього був вільний доступ до приміщення потерпілої ОСОБА_6 у серпні 2018 року коли потерпіла була у відпустці, так як він на протязі року він мешкав із її племінницею ОСОБА_10 і всі були в добрих стосунках, він збирався одружуватись із ОСОБА_10 , а тому потерпіла довіряла їм. Не заперечував, що у відсутність потерпілої знаходився один в будинку потерпілої, коли ОСОБА_8 поралась на дворі по господарству, причини обмовляння на нього зі сторони ОСОБА_14 поояснити не може.

Свідок ОСОБА_10 в суді пояснила в суді що проживала разом на протязі року із ОСОБА_5 до серпня 2018 року і вони збирались одружуватись, але після повернення її тітки ОСОБА_6 із відпустки і зникнення золотих прикрас із її будинку, обвинувачений посварився із нею і виїхав спочатку в невідомому напрямку, а потім по телефону підтвердив крадіжку золотих речей у тітки, впросивши її не звертатись до правоохоронних органів. Суд не має підстав не довіряти показам свідка, так як вона узгоджуються із показами потерпілої, самого обвинуваченого , заявою потерпілої та протоколом огляду по справі.

Свідок ОСОБА_15 пояснювала в суді, що зі слів її тітки ОСОБА_6 та сестри ОСОБА_10 їй стало відомо, що колишній співмешканець її сестри ОСОБА_11 , після того як виїхав в серпні 2018 року із їхнього села Курилівка до Збройних сил України, дзвонив по телефону ОСОБА_9 та просив не подавати заяви про крадіжку до поліції, пояснивши що він здав золоті прикраси до ломбарду, отримав гроші і на телефон тітки скидав фото договорів .

Свідок ОСОБА_13 підтвердив в суді, що бачив ОСОБА_11 в серпні 2018 року біля двору ОСОБА_9 , зі слів ОСОБА_10 обвинувачений викрав у її тітки золоті прикраси та здав їх у ломбард, він в будинок не заходив.

Не довіряти поясненням потерпілої ОСОБА_6 , свідкам ОСОБА_10 ОСОБА_10 , ОСОБА_13 у суду не має підстав.

Суд звертає увагу на послідовність показів потерпілої ОСОБА_6 як на досудовому слідстві так і в суді, на що звертає увагу захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , вказавши в судовій промові про те, що з 29.08.2018 року потерпіла прямо вказувала, що злочин вчинив саме ОСОБА_5 .

Твердження сторони захисту про те, що золота ладанка та золотий ланцюжок не можуть бути належними речовими доказами, так як не вилучались органами поліції або самою потерпілою із ломбарду, судом до уваги не приймається, так як 28.08.2018 року при огляді місця злочину потерпіла показувала на скляну салатницю, в якій був відсутній золотий ланцюг із золотим ладаном ( а.с.6),а 14.05.2019 року потерпіла добровільно надала для огляду вказані золоті вироби ( а.с.40) які були зі слів ОСОБА_6 викуплені і повернуті їй батьками

( а.с.40-41).

Доводи захисника ОСОБА_4 про те, що свідчення свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 розходяться із поясненнями наданими в ході досудового слідства, судом до уваги не приймаються, так як вказані свідки в суді попереджались про кримінальну відповідальність за неправдиві покази , а покази які надавались сторонами на досудовому слідстві та на які вказує сторона захисту в суді не досліджувались, так як це не передбачено чинним законодавством.

Твердждення сторони захисту про те, що свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , та потерпіла ОСОБА_6 перебувають між собою в родинних стосунках, а тому їх покази можуть бути заангажовані судом до уваги не приймається, так як потерпіла та свідки попереджались за дачу завідомо неправдивих показів і їх покази узгоджуються із іншими доказами по справі - протоколом заяви від 28.08.2018 року ОСОБА_6 до органу поліції про крадіжку майна, протоколом огляду домоволодіння потерпілої від 28.08.2018 року (а.с.3-7), копіями документів на золоті вироби( а.с.8), висновком експерта від 05.09.2018 року про вартість лому золота на загальну суму 10 624,71 грн(а.с.15).

Судом врахована позиція ЄСПЛ, викладена і рішенні « Коробов проти України» від 21.10.2011 року « … що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення « поза розумним сумнівом».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності , допустимості, достовірності , а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд відповідно до ст.94 КПК України дійшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані по ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України являється умисним злочином і відноситься до категорії середньої тяжкості, а також суд враховує особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставин, які б пом`якшували покарання відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено. Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 не розкаявся у скоєному злочині, але раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, перебуває військовій службі за контрактом з 30.08.2018 року по цей час, позитивно характеризується за місцем проходження служби, як особа яка безпосередньо приймає участь в бойових діях, зі слів потерпілої ОСОБА_16 їй повернуті всі золоті прикраси , в судових дебатах просила винести покарання на розсуд суду.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, з урахуванням заяви потерпілої ОСОБА_16 про призначення покарання на погляд суду , суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн штрафу , що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
По справі заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальної шкода в розмірі 21500 грн і моральної шкоди в розмірі 5000 грн, який підлягає частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 заявила, що їй повернені золоті ланцюжок та ладан батьками які викупили золоті прикраси із ломбарду, то потерпілій слід відмовити у відшкодуванні та стягнення із обвинуваченого матеріальної шкоди.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Суд вважає, що потерпіла ОСОБА_6 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 їй було заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Приймаючи до уваги, що потерпілій не здійснив особисто ніякого відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, вона перенесли психологічні страждання, нервовий стрес із-за крадіжки із майна , витратила особистий час на поїздки до органу досудового слідства та суду, суд вважає стягнути із обвинуваченого моральну шкоду в розмірі 2000 грн, в іншій частині позову слід відмовити.

Судові витрати в розмірі 572 грн за проведення експертизи необхідно покласти на обвинуваченого.

Речові докази по справі золоту ладанку та золотий ланцюжок необхідно передати ОСОБА_6 відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн на користь держави.

Стягнути із ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 2000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_6 .

В іншій частині цивільного позову ОСОБА_6 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 572 грн за проведення судової товарознавчої експертизи .

Речові докази : золоту ладанку та золотий ланцюжок повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в Петриківський райсуд Дніпропетровської області на протязі 30-ти днів з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1