Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/400/18
Провадження по справі № 1-кп/281/13/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2019 рокусмт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Лугинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000095 від 01.05.2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарічка, Лугинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, з базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Зарічка, Лугинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Зарічка, Лугинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, не одруженого, працюючого в ТОВ "Торнадо" різноробочим, з спеціально-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
29 квітня 2018 року близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за попередньою змовою, розпиваючи спиртні напої, знаходячись біля території пилорами, яка розташована за адресою: с. Зарічка, вул. Молодіжна, 14-а, Лугинського району, Житомирської області, де ОСОБА_6 проходив стажування в якості охоронця, та де знаходився автомобіль марки "Volkswagen" моделі "Caddy" державний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску, володільцем якого є ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, всупереч волі володільця транспортного засобу, за попередньою змовою групою осіб, проникли через незачинені дверцята в салон автомобіля. За допомогою ключів, які знаходилися в салоні спробували завести автомобіль, але завести двигун не вдалося. Тоді, шляхом штовхання, почали рухати автомобіль. Шляхом штовхання вдалося запустити двигун автомобіля і почати рух. ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виїхали на вказаному автомобілі з території пилорами у власних потребах в сторону с. Запілля Лугинського району, чим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб. Під час руху автомобіль з`їхав на узбіччя та був пошкоджений. Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 завдали матеріальні збитки ОСОБА_4 на загальну суму 68 388 грн.

За таких обставин, суд вважає, що вказане діяння містить склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у висунутому звинуваченні визнав частково, а саме, визнав себе винним у незаконному заволодінні транспортним засобом, але заперечував що скоїв злочин за попередньою змовою групою осіб. Зазначив, що 29 квітня 2018 року близько 22 год. 30 хв., розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 біля території пилорами, яка розташована за адресою: с. Зарічка, вул. Молодіжна, 14-а, Лугинського району, Житомирської області, де він працював та де знаходився автомобіль, в салон якого він проник через незачинені дверцята. За допомогою ключів, які знаходилися в салоні спробував завести автомобіль, але завести двигун не вдалося. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 штовхали автомобіль, який від таких дій завівся. Він був за кермом, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 сиділи на пасажирському сидінні біля водія. Поїхали в сторону с. Запілля Лугинського району, щоб придбати алкоголь. По дорозі їх почала наздоганяти машина поліції. Бажаючи відірватися від поліції він не справився з керуванням та з`їхав на узбіччя. Автомобіль не дуже пошкодився, тільки трошки погнувся кузов. Хотів відшкодувати шкоду потерпілому без суду, але не зміг домовитися з ним. Цивільний позов не визнав.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав. Зазначив, що підтримує покази, які дав ОСОБА_6 . Шкоду потерпілому відшкодував у розмірі 18 000 грн. Цивільний позов не визнав.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 висловлював різну правову позицію щодо висунутого звинувачення. На початку судового розгляду не визнавав свою вину. У судових дебатах погодився з прокурором, яка просила визнати, зокрема, його винним у незаконному заволодінні транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб. Зазначив, що згоден з показами, які давали ОСОБА_7 і ОСОБА_6 . Ідея поїхати в сусіднє село виникла у ОСОБА_6 , ніхто не питав чим поїдуть, хто буде за кермом, вони просто посідали, завели автомобіль і поїхали. Машина була відкрита, ОСОБА_6 сів за кермо, спробував завести, потім запропонував штовхати, бо машина не заводилась. ОСОБА_8 з ОСОБА_7 штовхали автомобіль не довго, можливо метрів п`ять, а коли машина завелась, то вони сіли вдвох з ОСОБА_7 на одне пасажирське сидіння, а ОСОБА_6 був за кермом. Вважає, що заподіяв шкоду. Хотів одразу домовитись, щоб її відшкодувати без суду, однак потерпілий дав їм на це тиждень і за цей час вони не могли дістати стільки грошей. ОСОБА_4 сказав, щоб вони розділили суму збитків 68 тис. грн., на трьох. ОСОБА_8 потерпілому нічого не відшкодовував. Визнає, що він був у машині, штовхав її, але у них не було наміру викрадати автомобіль, хотіли просто поїздити, а потім поставити на місце. В той час він не думав про те, що автомобіль їм не належить. Цивільний позов не визнав.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив факт заволодіння автомобілем марки "Volkswagen" моделі "Caddy" державний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску, володільцем якого він є. Зазначив, що на підставі довіреності від 16.06.2009 року виданої власником автомобіля ОСОБА_10 став володільцем указаного автомобіля. Автомобіль залишав на території пилорами за адресою: АДРЕСА_2 . Ключі від автомобіля залишав в салоні авто та не замикав його. Автомобілем дозволяв користуватися ОСОБА_11 . Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу йому нанесена шкода у розмірі 68 388 грн. Обвинувачені обіцяли відшкодувати спричинену ними шкоду, але потім відмовились. Шкоду йому відшкодував лише ОСОБА_7 в сумі 18 тис. грн. Від пропозиції взяти обвинувачених до себе на роботу, щоб вони відпрацювали спричинену шкоду, вони відмовились. У зв`язку з зазначеним пред`явив в суд до обвинувачених цивільний позов про відшкодування майнової шкоди та просив стягнути з обвинувачених на його користь в солідарному порядку 68 388 грн. У ході розгляду справи відмовився від позовних вимог до ОСОБА_7 оскільки він відшкодував йому 18 тис. грн.

Свідок ОСОБА_11 надав суду покази, що він працює приватним підприємцем та арендує у потерпілого деревообробні станки. Автомобіль марки "Volkswagen" моделі "Caddy" державний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску, володільцем якого є ОСОБА_4 , зберігався на території пилорами за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 працював охоронником вказаної пилорами. ОСОБА_4 дозволяв користуватися автомобілем лише ОСОБА_11 . Ключі від автомобіля та технічний паспорт знаходилися в салоні авто, який завжди був відкритим. Вночі, з місця пригоди, на буксирі, оскільки автомобіль був не на ходу, він доставив вказаний автомобіль разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на територію пилорами та повідомив ОСОБА_4 про подію.

Свідок ОСОБА_12 надав суду покази, що він працював дільничим офіцером поліції. 29.04.2018 року разом з колегою ОСОБА_13 їхав на виклик в с. Запілля. Біля села на зустріч їхав білий автомобіль, який «водило» по дорозі. На вимогу зупинитися біле авто збільшило швидкість. Вони почали його переслідувати. Водій білого автомобіля не впорався з керуванням і «вилетів» в кювет. Особи, які були в автомобілі, сказали, що їм медична допомога не потрібна, а машину вони відремонтують і евакуюють самі. За допомогою службового планшета свідок перевірив за номерами чи автомобіль не перебуває в угоні. Особи, які були в автомобілі, пояснили, що вони працюють на пилорамі, автомобіль взяли у знайомого, щоб поїхати до одного з них додому. З`ясувавши, що допомога не потрібна поїхав на виклик в с. Запілля.

Свідок ОСОБА_13 надав суду покази, що він працював поліцейським і разом з ОСОБА_12 29.04.2018 року їхав на виклик в с. Запілля на сімейну сварку. Біля села на зустріч їхав білий автомобіль, який «водило» по дорозі. На вимогу зупинитися біле авто збільшило швидкість, тому вони почали його переслідувати. Водій білого автомобіля не впорався з керуванням і «вилетів» в кювет. У результаті ДТП пошкодився автомобіль. За кермом автомобіля був ОСОБА_6 , а ОСОБА_8 та ОСОБА_7 сиділи пасажирами.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що був слідчим у даному кримінальному провадженні. Зазначив, що розкриття матеріалів справи обвинуваченим здійснювалось відповідно до процедури, передбаченої чинним законодавством. Перед направленням справи до суду, з дозволу прокурора ОСОБА_3 , свідок ознайомив обвинувачених з матеріалами справи. В подальшому кожного з обвинувачених окремо ознайомлено з матеріалами справи, надано їм зазначені матеріали та роз`яснена можливість робити з них копії. Також роз`яснено, що слідство завершено і відповідно до опису і реєстру їх ознайомлено з матеріалами. Будь-яких заперечень, заяв, зауважень з приводу ознайомлення у обвинувачених не було. Слідчий експеримент проводився в кількості 3-х штук, було 3 окремі слідчі дії. ОСОБА_11 дав дозвіл на проведення огляду, як володілець майна за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 був присутній при проведенні огляду місця події 12.05.2018 року, де автомобіль з`їхав з дороги, підпис ОСОБА_6 на протоколі від 12.05.2018 року є. ОСОБА_6 роз`яснювалися його права і обов`язки, що він може заявляти заяви, клопотання, пропозиції і вони будуть внесені у протокол огляду, в тому числі і на захист, йому були роз`яснені права перед початком процесуальної дії, про що він розписався і в той момент йому все було зрозуміло. У бланку протоколу на першій сторінці немає графи "свідок", тому ОСОБА_6 був записаний як учасник на іншій сторінці. Учасником може бути і потерпілий, і підозрюваний, і свідок. При проведенні слідчого експерименту свідок зачитував обвинуваченим їхні права та обов`язки і питав чи їм все зрозуміло. Їм були роз`яснені їхні права і обов`язки, які передбачені КПК України.

З урахуванням положень ч. 7 ст. 97 КПК України показання слідчого ОСОБА_14 суд оцінює лише в межах дотримання процесуального закону під час збору доказів в кримінальному провадженні.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 30.04.2018 року та фото таблиці до нього, оглянуте подвір`я пилорами за адресою: АДРЕСА_3 , де розташований автомобіль марки "Volkswagen" моделі "Caddy" державний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску з численими механічними пошкодженнями (а.с. 171-174, т. 1).

Згідно з протоколом огляду місця події від 12.05.2018 року, оглянута територія на околиці с. Зарічка, Лугинського району, Житомирської області в кінці дороги, що веде до виїзду на автодорогу сполученням Київ-Ковель на якій стався з`їзд з дороги автомобіля марки "Volkswagen" моделі "Caddy" державний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску. Учасником вказаної слідчої дії був ОСОБА_6 , який показував де стався з`їзд з дороги на автомобілі за його участі (а.с. 182-183 т. 1).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 24.05.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 та фото таблицею до нього, ОСОБА_8 продемонстрував як він за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заволоділи транспортним засобом, та де на автомобілі з`їхали з дороги (а. с. 190-196 т. 1).

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 24.05.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 та фототаблицею до нього, ОСОБА_7 продемонстрував як він за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 заволоділи транспортним засобом, та де на автомобілі з`їхали з дороги (а. с. 197-204 т. 1).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 24.05.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 та фото таблицею до нього, ОСОБА_6 продемонстрував як він за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заволоділи транспортним засобом, та де на автомобілі з`їхали з дороги (а. с. 205-210 т. 1);

Обставини незаконного заволодіння транспортним засобом вчиненого за попередньою змовою групою осіб, до якої входили ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , як її учасники, підтверджуються об`єктивними даними, які містять досліджені в судовому засіданні докази, аналіз яких наведено вище.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України і вважає, що його вина у вчиненні даного злочину, а саме: у незаконному заволодінні транспортним засобом вчинене за попередньою змовою групою осіб, є доведеною у повному обсязі.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України і вважає, що його вина у вчиненні даного злочину, а саме: у незаконному заволодінні транспортним засобом вчинене за попередньою змовою групою осіб, є доведеною у повному обсязі.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК України і вважає, що його вина у вчиненні даного злочину, а саме: у незаконному заволодінні транспортним засобом вчинене за попередньою змовою групою осіб, є доведеною у повному обсязі.

Щодо посилання сторони захисту на те, що обвинувачення ґрунтується на припущеннях, оскільки у обвинувальному акті зазначено що за кермом автомобіля був ОСОБА_8 , а в ході судового розгляду з`ясовано, що за кермом автомобіля був ОСОБА_6 , суд зазначає наступне.

Достеменно встановити хто керував транспортним засобом не можливо. Оскільки відповідно до слідчих експериментів обвинувачені зазначали, що за кермом був ОСОБА_8 , у ході судового розгляду обвинувачені та свідок ОСОБА_13 показали, що за кермом був ОСОБА_6 .

Однак, така розбіжність жодним чином не впливає на правову кваліфікацію вчиненого обвинуваченими злочину, оскільки обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є співвиконавцями і своїми спільними діями за попередньою змовою незаконно заволоділи транспортним засобом.

Щодо посилання захисника на визнання витягу з ЄРДР недопустимим доказом, оскільки він не відкривався стороні захисту суд зазначає наступне.

Відповідно до протоколів про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 25.05.2018 року підозрювані ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ознайомилися з матеріалами досудового розслідування які були в прошитому і пронумерованому стані в 1 томі на 164 аркушах, зауважень і доповнень не висловили (т. 1 а. с. 235-237).

Відповідно до опису матеріалів кримінальної справи витяг з ЄРДР знаходився на першій сторінці ( т. 1 а.с. 238-239).

Згідно з протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 05.07.2018 року захисник ознайомився з матеріалами досудового розслідування.

07.08.2018 року проводилося підготовче судове засідання на якому сторона захисту не звертала уваги на недоліки досудового слідства та не заперечувала призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до пп. 2 п. 4 розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань витяг з Реєстру - згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування.

З огляду на зазначене витяг з ЄРДР не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та не є доказом по справі, а лише засвідчує факт реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення.

Щодо посилання захисника про визнання: протоколу огляду місця пригоди від 30.04.2018 року, дозволу на огляд, протоколу огляду місця пригоди від 12.05.2018 року, протоколів слідчих експериментів за участю ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 недопустимими доказами, оцінюю критично, як невірне трактування норм КПК України. Тому такі доводи є безпідставними та необґрунтованими та повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Щодо посилання захисника про визнання запиту слідчого на ім`я суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_15 від 05.05.2018 року та відповіді на нього від 05.05.2018 року недопустимим доказом оскільки проведене не судовим експертом суд зазначає наступне. Відповідно до обвинувального акту орган досудового слідства вважав, що даним злочином майнової шкоди не завдано. ФОП ОСОБА_15 не проводив експертизу та не визначав розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, у розумінні КПК України, а лише повідомив слідчого про середньо ринкову вартість подібного по технічним характеристикам транспортного засобу. Тому доводи захисника є безпідставними.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався (відповідно до вимоги про судимість), за місцем проживання характеризується задовільно (характеристика № 408 від 02.05.2018 року), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (довідка № 332 від 04.05.2018 року).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався (відповідно до вимоги про судимість), за місцем проживання характеризується задовільно (характеристика № 792 від 14.05.2018 року), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (довідка № 376 від 18.05.2018 року), часткове відшкодування шкоди потерпілому, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують його покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який в силу ст. 89 КК України не судимий (відповідно до вимоги про судимість), за місцем проживання характеризується задовільно (характеристика № 791 від 14.05.2018 року), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (довідка № 376 від 18.05.2018 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України суд приймає до відома досудову доповідь про обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному проваджені складену Лугинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області Міністерства юстиції України, згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_6 та ризик небезпеки його для суспільства оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

Суд приймає до відома досудову доповідь про обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному проваджені складену Лугинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області Міністерства юстиції України, згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_7 оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

Суд приймає до відома досудову доповідь про обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному проваджені складену Лугинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області Міністерства юстиції України, згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_8 оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

Таким чином, обставини, які пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставини, які пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає часткове відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи усі вищевикладені обставини суд вважає, що покарання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 повинно бути призначене у межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України.

Беручи до уваги думку учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Враховуючи думку прокурора та потерпілого про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без позбавлення його волі та можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, суд на підставі ст. 75 КК України дійшов висновку звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання встановивши іспитовий строк 3 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.

Беручи до уваги думку учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Враховуючи думку прокурора та потерпілого про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без позбавлення його волі та можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, суд на підставі ст. 75 КК України дійшов висновку звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання встановивши іспитовий строк 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.

Беручи до уваги думку учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років

Враховуючи думку прокурора та потерпілого про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без позбавлення його волі та можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, суд на підставі ст. 75 КК України дійшов висновку звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання встановивши іспитовий строк 3 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.

Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди, отриманої внаслідок кримінального правопорушення, у розмірі 68 388 грн., суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 07.08.2018 року вказаний цивільний позов прийнятий до розгляду, визнано потерпілого ОСОБА_4 цивільним позивачем, а обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 цивільними відповідачами, та надано відповідачам строк протягом 15 днів з дня отримання ухвали подати до суду відзив на позов. Роз`яснено відповідачам, що у випадку ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд згідно вимог ч. 8 ст. 178 та ч. 2 ст. 191 ЦПК України розгляне справу за наявними матеріалами.

У ході розгляду справи цивільний позивач відмовився від позовних вимог до ОСОБА_7 , оскільки той відшкодував йому 18 000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підтвердження розміру майнової шкоди цивільний позивач надає звіт № 29/18 про оцінку колісного транспортного засобу Volkswagen Caddy, 2002 Р/В, Д/Н НОМЕР_1 (VIN) НОМЕР_2 від 21.05.2018 року (далі Звіт).

Захисником заявлено клопотання про визнання вказаного Звіту недопустимим доказом, оскільки він складений в порушення п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів в частині не повідомлення цивільних відповідачів про дату, місце та час проведення огляду колісного транспортного засобу (далі - КТЗ).

Дослідивши клопотання захисника суд приходить висновку у необґрунтованості вказаного клопотання, оскільки відповідно до п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, на який посилається захисник, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Доказів необхідності виклику заінтересованих осіб суду не надано.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 83 ЦПК України відповідач повинний подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Указану ухвалу суду від 07.08.2018 року відповідачі отримали 07.08.2018 року, однак відзиву на позов не подали, заяв та клопотань про призначення товарознавчої експертизи не подавали. З клопотанням про призначення авто товарознавчої експертизи захисник звернувся до суду лише на стадії доповнення судового розгляду.

Відповідно до вказаного Звіту вартість матеріального збитку завданого ОСОБА_4 становить 68 388 грн.

Належних та допустимих доказів на спростування суми шкоди цивільні відповідачі не надали.

Враховуючи те, що цивільний позивач довів спричинену йому шкоду у розмірі 68 388 грн., але відмовився від вимог до ОСОБА_7 , оскільки той відшкодував йому 18 000 грн., то від загальної суми шкоди слід відняти відшкодовану шкоду ОСОБА_7 .

За таких обставин, цивільний позов підлягає задоволенню. На користь ОСОБА_4 підлягають стягненню в солідарному порядку з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 50388 грн.

Питання по речовому доказу вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 289 КК України, керуючись ст. 128, 374 - 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 , періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальних збитків задоволити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_4 50 388 (п'ятдесят тисяч триста вісімдесят вісім) гривень 00 копійок на відшкодування матеріальної шкоди.

Речовий доказ легковий автомобіль марки "Volkswagen" моделі "Caddy" державний номерний знак НОМЕР_1 в кузові білого кольору, переданий під розписку на відповідальне зберігання повернути ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили через 30 (тридцять) днів з моменту його проголошення за умови, якщо на нього не буде подано апеляційну скаргу.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1