пр. № 1-кс/759/7340/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання Слідчого СВ Святошинського управління поліції Національної поліції Головного управління у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту у досудовому розслідуванні, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007900 від 08.11.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 290 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

11.11.2019 р. Слідчий СВ Святошинського управління поліції Національної поліції Головного управління у м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно - на транспортний засіб: автомобіль марки «Skoda SUPERB», н.з. НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що У провадженні слідчого відділу Святошинського УП ГУНП України в м. Києві, фактичне місце знаходження якого м. Київ, Святошинський район, проспект Перемоги 109, перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007900 від 08.11.2019, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.11.2019 року за адресою: м. Київ, Брест Литовське шосе, 19 км, було виявлено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час керування транспортного засобу автомобіля марки «Skoda SUPERB», н.з. НОМЕР_1 , іноземної реєстрації було виявлено ознаки змін кустарним шляхом ідентифікаційного номеру кузову автомобіля.
08.11.2019 року в ході огляду місця події було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Volkswagen passat», д.н.з. НОМЕР_3 та в подальшому опечатано та поміщено до поліетиленового пакету з підписом слідчого та понятих, та сам автомобіль марки «Skoda SUPERB», н.з. НОМЕР_1 , іноземної реєстрації.

Слідчий СВ Святошинського управління поліції Національної поліції Головного управління у м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст.170 КПК України, арештом є тимчасове позбавлення права підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту даного майна, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, відчуження цього майна.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання Слідчого СВ Святошинського управління поліції Національної поліції Головного управління у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту у досудовому розслідуванні, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007900 від 08.11.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 290 КК України задовольнити.

Накласти арешт на на транспортний засіб: автомобіль марки «Skoda SUPERB», н.з. НОМЕР_1 , іноземної реєстрації з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі та відчуження з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні № 0007900 від 08.11.2019 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1