пр. № 1-кс/759/3105/19
ун. № 759/9173/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002061 від 27.02.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: - АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:013:0090 за цільовим призначенням для ведення садівництва; - Дніпропетровська область, м. Дніпро (Дніпропетровськ), вулиця Набережна Перемоги, будинок 136а (стотридцять шість з літерою "А") квартира 82 (вісімдесят два), загальною площею - 65,1 кв. м, житловою площею - 31,4 кв. м.; - Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святоюріївська, будинок 30 (тридцять) квартира 8 (вісім) та транспортний засіб марки "MERCEDES-BENZ ML 500" р/н НОМЕР_1 , сірого кольору 2005 року випуску котрий на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на час досудового розслідування, та судового розгляду..

Слідчим відділом Святошинського УП ГУНП в м.Києві здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002061 від 27.02.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що що ОСОБА_5 маючи прямий умисел спрямований на власне незаконне збагачення, 04.02.2012 шляхом обману та зловживання довірою потерпілого ОСОБА_6 заволоділа грошовими коштами останнього у сумі 42 000 доларів США, що в еквіваленті національної валюти встановленої Національним банком України на 03.02.2012 за 1 долар США 7,98 гривні, складає 335 160 гривень.

Так вона, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, достовірно знаючи, що потерпілого ОСОБА_6 15.12.2011 було затримано та останній являвся слідчо-заарештованим в інкримінованих йому злочинах передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 364 КК України та він перебував в умовах слідчого ізолятору УДПСУ у Дніпропетровській області № 4, ОСОБА_5 вирішила збагатитись за рахунок майна останнього, реалізувавши його.

З цією метою, до своєї злочинної діяльності ОСОБА_5 залучила чоловіка своєї рідної сестри в особі ОСОБА_7 , з яким вона заздалегідь домовилась до початку вчинення корисливого злочину, розподіливши попередньо злочинні ролі між собою.

Знайшовши попередньо покупця на належне ОСОБА_6 майно, а саме автомобіль марки "Мерседес Бенс, Г 5,5 АМГ, Компресор 2006 року випуску, р/н НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_8 відшукували шляхи реалізації вказаного транспортного засобу та обернення грошових коштів від його продажу на свою користь.
Так вона, зловживаючи довірою цивільної дружини ОСОБА_6 в особі ОСОБА_9 , яка полягала у недобросовісному використанні довіри пов`язаної з тривалими дружніми стосунками, запевнила її на терміновості та вигідності продажу належного їм автомобіля марки "Мересдес Бенс, Г 5,5 АМГ, Компресор 2006 року випуску, р/н НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 для нібито вирішення питання з представниками правоохоронних органів щодо звільнення її чоловіка з під варти та загалом закриття кримінальної справи відносно останнього. Достовірно знаючи, що передавати кошти посадовій особі як неправомірної вигоди вона не буде, вона реалізувала вказаний вище автомобіль та обернула грошові кошти на свою користь за наступних обставин.
Так вона, повідомивши ОСОБА_9 таким чином заздалегідь неправдиву інформацію, яка являлась частинною реалізації її злочинного умислу спрямованого на привласнення коштів від продажу авто, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 попрямували до МРЕВ ДАІ для знаття транспортного засобу з обліку.
Після того як ОСОБА_9 підписала облікову картку на зняття транспортного засобу марки "Мерседес Бенс, Г 5,5 АМГ, Компресор 2006 року випуску, р/н НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 з обліку, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 реалізували його, а готівкові кошти в розмірі 42 000 доларів США, що при встановленому Національним банком України на момент отримання нею грошових коштів при курсі долара США станом на 03.02.2012, складав за 1 долар США 7,98 гривні; загальна сума складає 335160 гривень не повернула, обернула їх на свою користь та розпорядилась ними на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинила ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 335 160 гривень, що на момент вчинення злочину становить особливо великий розмір.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на обставини викладені в матеріалах клопотання.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За змістом ч. 3, 4 ст. 168 КПК України слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третім особами таким майном.

Частинами 1, 2 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, приймаючи до уваги вище викладене і загальні засади кримінального провадження, клопотання слідчого не підлягає задоволенню, оскільки клопотання не містить належного обґрунтування, а також слідчим не надано належних доказів для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись ст. ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені клопотанні старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002061 від 27.02.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про накладення арешту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1