справа № 154/2002/19
провадження №1-кп/165/238/19
Нововолинський міський суд Волинської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілих ОСОБА_5 ,
особи, стосовно якої вирішується питання
про застосування примусових заходів
виховного характеру неповнолітнього ОСОБА_6 ,
законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника ССД ОСОБА_9 ,
інспектора ювенальної превенції ОСОБА_10 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Нововолинську клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000036 від 14 січня 2018 року за ч.1 ст.119 КК України, -
встановив:
Для розгляду до Нововолинського міського суду Волинської області, згідно ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Волинського апеляційного суду від 09.07.2019,надійшли матеріали кримінального провадження стосовно неповнолітнього ОСОБА_6 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України.
У ході підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 просила призначити судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно неповнолітнього ОСОБА_6 , наголосивши, що таке відповідає вимогам ст.291 та ч.1 ст.292 КПК України.
Представник потерпілих ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_4 заперечили щодо призначення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_6 , до судового розгляду з мотивів, викладених у наданій суду та приєднаній до провадження письмовій заяві. Просили суд повернути клопотання прокурору з підстав його невідповідності пунктам 5,6,7 ч.1 ст.291 КПК України. Також вважають, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає поверненню оскільки складене не прокурором, як цього вимагає ч.1 ст.497 КПК України, а слідчим відділу поліції.
Прокурор заперечила невідповідність направленого на розгляд суду клопотання вимогам ч.1 ст.497 КПК України, мотивуючи тим, що клопотання складено у повній відповідності з вимогами, які передбачені ст.291 КПК України для обвинувального акту та погоджено і затверджено прокурором. Стосовно тверджень потерпілої та її представника про невідповідність клопотання вимогам ст.291 КПК України, то вважає, що вони вдаються до дослідження фактичних обставин провадження, що на стадії підготовчого судового засідання є неприпустимим. Просить призначити клопотання до судового розгляду.
Захисник ОСОБА_8 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , його законний представник ОСОБА_7 , представник ССД ОСОБА_9 , інспектор ювенальної превенції ОСОБА_10 у вирішенні питання про призначення клопотання до судового розгляду з врахуванням вимог ч.1 ст.497 КПК України, покладаються на розсуд суду.
Заслухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про неможливість призначення провадження до судового розгляду та необхідність повернення клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру стосовно неповнолітнього ОСОБА_6 прокурору через його невідповідність вимогам закону.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу.
Параграфом першим глави тридцять восьмої КПК України встановлені правила кримінального провадження щодо неповнолітніх.
Порядок застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру чітко визначений ст.497 КПК України, у частині першій якої вказано: якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.
Отже за змістом закону, складення клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру відноситься до компетенції прокурора, а не слідчого.
При цьому прокурор зобов`язаний складати таке клопотання у відповідності та з дотриманням вимог ст.291 КПК України і надсилати його до суду.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру в зв`язку із вчиненням ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, складено старшим слідчим СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 , що суперечить вимогам ч.1 ст. 497 КПК України.
Зазначені вище обставини вказують на невідповідність клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру вимогам КПК України, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про неможливість його призначення до судового розгляду та необхідність повернення прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314 , ч.1 ст. 497 КПК України, суд
ухвалив:
Повернути прокурору клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000036 від 14 січня 2018 року за ч.1 ст.119 КК України стосовно неповнолітнього ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_12 -Піжук