Справа № 140/1180/16-к
Провадження №11-кп/801/827/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участі: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_7 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2018 року у кримінальному провадженні №0000553 від 03.09.2015 щодо ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 296 ч. 2 ст. 342 ч.2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в:

Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.70, ст. 72 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноважного органу з питань пробації; повідомляти уповноважний орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання на підставі ст.1 п. «г» та п. «ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
Вирішено питання речових доказів.
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 27 грудня 2018 року виправлено описку у вступній та мотивувальній частині вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 19.12.2018 року, а саме у вступній частині вироку вказано зміст тексту наступним чином:
« - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, неодруженого, пенсіонер раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст. 342, ч.2 ст.345 КК України,-».
Крім того в мотивувальній частині в абзаці одинадцятому вказано зміст тексту наступним чином:
« Будучи допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.1 ст. 296, ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345 КК України визнав повністю, а також визнав всі фактичні обставини вчинення злочинів, які йому пред`явлено в обвинувальному акті та дав покази, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочинів, що викладені в обвинувальному акті. Просить суворо не карати не позбавляти волі, повністю погоджується з обвинуваченням, запевняє , що більше скоювати злочинів не буде. Просить його заяву задовольнити та застосувати відносно нього Закон України « Про амністію у 2016 році « так як він досяг пенсійного віку та хворіє на важку хворобу, що підтверджується протоколом обстеження головного мозку».
Не погодившись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 20.05.2019 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі також просить поновити йому строк на апеляційне оскарження вироку, вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження відносно нього повернути до Немирівського районного суду Вінницької області для призначення нового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку вказує, що в день оголошення вироку він мав дуже поганий стан здоров`я, а тому в зв`язку з цим та постійним перебуванням на лікуванні не мав змоги отримати копію вироку суду та отримав його тільки на підставі заяви 06.05.2019.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2018 року, який підтримав своє клопотання та просив поновити йому процесуальний строк, думку прокурора, який заперечував проти задоволення даного клопотання, оскільки ОСОБА_7 не довів поважності причин пропуску ним даного строку, перевіривши матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 та обговоривши наведені обвинуваченим причини поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вироку, колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Однак, в порушення вимог п.1 ч.2 ст.395 КПК України апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_7 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2018 року подав лише через 5 місяців після його проголошення, а саме 20 травня 2019 року, що підтверджується штампом реєстрації вхідних документів Немирівського районного суду Вінницької області, тобто з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення у формі вироку.
Із супровідного листа, що міститься в матеріалах провадження, вбачається, що 21 січня 2019 року копія вироку щодо ОСОБА_7 від 19 грудня 2018 року разом із копією ухвали про виправлення описки від 27 грудня 2018 року була надіслана судом на поштову адресу обвинуваченого.
За змістом ч. 1 ст.117 КПК України процесуальний строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої сторони, якщо він пропущений з поважних причин.
Тобто, строк апеляційного оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Вирішуючи питання щодо поновлення строку на подачу апеляційної скарги, апеляційний суд враховує роз`яснення, викладені у Постанові Верховного Суду України від 20.04.2017 р. в справі № 5-440кс(15)16, де зокрема зазначено, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Обставини, на які вказує обвинувачений, як на причини пропуску строку на оскарження вироку не можна вважати поважними, оскільки обвинувачений був присутній у судовому засіданні під час проголошення вироку, судом першої інстанції йому було роз`яснено зміст вироку, порядок та строк його оскарження. Окрім того, у кримінальному провадженні брав участь також його захисник адвокат ОСОБА_8 , на чию адресу суд першої інстанції також надсилав копії вироку щодо ОСОБА_7 та ухвали про виправлення описки.
Разом з тим, будь-яких доказів існування дійсних перешкод для вчинення процесуальних дій щодо оскарження вироку ОСОБА_7 апеляційному суду, надано не було, так само і не надано доказів його звернення до районного суду із заявою про повторну видачу йому копії вироку, про що зазначає обвинувачений в апеляційній скарзі, а також і доказів отримання ним копії вироку на його вимогу саме 06.05.2019., оскільки в матеріалах провадження такі докази відсутні.
Посилання ОСОБА_9 на те, що в день проголошення вироку він мав дуже поганий стан здоров`я, а тому у зв`язку із цим та постійним перебуванням на лікуванні він не мав змоги отримати копію вироку жодним доказом не підтверджено.
Таким чином, перевіривши доводи клопотання ОСОБА_7 про поновлення йому строку на оскарження вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2018 року, апеляційний суд приходить до висновку, що обвинуваченим не доведено існування об`єктивних обставин, що унеможливлювали його своєчасне звернення до суду у визначений законом строк, а відтак колегія суддів не вбачає підстав для поновлення строків на апеляційне оскарження.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata - остаточності рішень суду, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.
Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
За вимогами п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Керуючись п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити засудженому ОСОБА_7 в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2018 року.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2