КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/1828 /2019 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.584 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

особи, щодо якої здійснюється

екстрадицій на перевірка ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури Київської області ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2019 року,
В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_11 про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 15 квітня 2019 року, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2019 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадицій ний арешт) відносно громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_8 до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.
В обґрунтування вимог апелянт зазначає, що строк давності притягнення ОСОБА_8 до відповідальності за вчинення ним злочинних діянь, відповідно ст. 49 КК України, не закінчився. Слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, належним чином не врахував наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, особи щодо якої прийнято рішення про видачу (екстрадицію), його захисника, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 15.01.2019 о 10 год. 35 хв. під час оформлення пасажирів рейсу №2651 сполученням «Тель-Авів-Київ» працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України з0атримано громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 33 ч. 4 ст. 160 КК Російської Федерації.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2019 року до ОСОБА_8 в порядку ст. 583 КПК України застосовано тимчасовий арешт на 40 діб.

Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_8 для притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 33 ч. 4 ст. 160 КК РФ.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Генеральною прокуратурою України відповідно до ст. 587 КПК України доручено прокуратури Київської області.

У ході екстрадиційної перевірки направлено запити до органів Державної міграційної служби України з приводу набуття ОСОБА_8 статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту. Відповіді до прокуратури області не надійшли.

Відповідно до інформації Генеральної прокуратури Російської Федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшукується за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 33 ч. 4 ст. 160 КК РФ (пособництво у привласненні, тобто розкраданні чужого майна, ввіреного особі, вчинене особою з використанням свого службового становища, в особливо великих розмірах).

Згідно наданих матеріалів ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що упродовж 2011-2014 років, перебуваючи на посаді директора ТОВ «Геотех», використовуючи своє службове становище сприяв у вчиненні розкрадання ввіреного йому майна в особливо великому розмірі, а саме понад 27 млн. російських рублів.

Постановою слідчого СВ по Радянському району міста Новосибірськ СУ СК Росії по Новосибірській області від 11.04.2016 року ОСОБА_8 притягнуто як обвинуваченого та пред`явлено останньому обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 33 ч. 4 ст. 160 КК РФ.

Постановою слідчого СВ по Радянському району міста Новосибірська СУ СК Росії по Новосибірській області від 11.04.2016 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошений у розшук.

Постановою оперуповноваженого ВУР ВП №10 «Радянський» УМВС Росії по м. Новосибірськ від 02.03.2018 року, погодженого начальником ВП №10 «Радянський» УМВС Росії по м. Новосибірськ, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошений у міжнародний розшук.

Постановою Радянського районного суду м. Новосибірськ від 27.04.2018 року щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

ОСОБА_8 розшукується з а вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 33 ч. 4 ст. 160 КК РФ, що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність відповідає ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України (пособництво у привласненні чужого майна, що було ввірене особі, вчинене в особливо великих розмірах), строк покарання за яке передбачає більше одного року позбавлення волі та є екстрадицій ним злочином.

Строк давності притягнення громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_8 до відповідальності за вчинення ним злочинних діянь, відповідно ст.. 49 КК України, не закінчився.

13.02.2019 року заступник прокурора Київської області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування ектсрадиційного арешту щодо ОСОБА_8 , 15.02.2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у задоволенні вказаного клопотання про застосування ектсрадиційного арешту було відмовлено та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 15 квітня 2019 року, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відмовляючи у застосуванні екстрадиційного арешту щодо ОСОБА_8 слідчий суддя зазначив про те, що стороною обвинувачення не надано належних доказів для застосування найбільш суворого запобіжного заходу екстрадиційного арешту та вважає необхідним застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід зможе, на думку суду першої інстанції, забезпечити належне проведення екстрадиційної перевірки.

Правовідносини між Україною та Російською Федерацією щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року та Конвенцією про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам 1993 року, які є чинними для обох держав.

Згідно ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. Відповідно до п. 10 даної статті екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями кримінального процесуального кодексу України та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а екстрадиційний арешт застосовується, як то визначено в п. 10 ст. 584 КПК України, до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом). При цьому слідчий суддя обов`язково має врахувати:

- відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;

- тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;

- вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;

- міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчим суддею наведені вимоги закону дотримані в повному обсязі.

Так, розглядаючи внесене на розгляд слідчого судді клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 екстрадиційного арешту судом першої інстанції належним чином враховано наведені вище вимоги закону та правомірно застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, вважає його обґрунтованим та таким, що міститься на вимогах закону, а доводи апеляційної скарги прокурора, на думку апеляційного суду, є недоведеними, а відтак не заслуговують на увагу.

Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання сторони обвинувачення, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у справі не вбачається.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до остаточного висновку про те, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.02.2019 року підлягає залишенню без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури Київської області ОСОБА_10 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422, 550, 552, 584 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_11 про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 15 квітня 2019 року, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури Київської області ОСОБА_10 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4