Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9446/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
власника майна: ОСОБА_7 ,
представників власників
майна: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами власника майна ОСОБА_11 та представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного м.Житомира від 24 вересня 2019 року про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и л а:
Старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області майор поліції ОСОБА_13 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно. Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказує, що СУ ГУНП в Житомирській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000299 від 23 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_14 , самовільно, без будь-яких правовстановлюючих документів (договорів) використовує земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної та комунальної форми власності, загальною площею 333,2769 га, які розташовані за межами населених пунктів с. Межиліска та с. Гуто-Мар`ятин Народицького району Житомирської області. У ході безпосереднього обстеження земельних масивів державної та комунальної форми власності на території Народицької селищної об`єднаної територіальної громади за межами вказаних населених пунктів, встановлено, що земельні ділянки за кадастровими номерами :04:005:0004; :04:008:0001; :04:006:0001; :07:004:0010 загальною площею 239,1972 га використовувались під вирощування сільськогосподарської агрокультури (пшениці), про що свідчить велика кількість стеблової маси (стерні) на полях після збору врожаю, частина земельної ділянки за кадастровим номером :04:005:0005 площею 48,9407 га знаходиться під посівом соняшнику, частина земельної ділянки за кадастровим номером :07:004:0008 площею 45,1390 га використовується під вирощування сільськогосподарської агрокультури проса.

Згідно інформації Народицької селищної ради (лист №01-26/949 від 07.08.2019) землекористувачем вказаних земельних ділянок являється ФОП ОСОБА_14 . Разом з цим, відповідно до отриманої інформації з Народицької РДА, розпорядження про передачу у власність або користування земель сільськогосподарського призначення державної форми власності на території Народицької селищної ради за межами населених пунктів с. Межиліска та с. Гуто-Мар`ятин не приймалися, що відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" свідчить про факт самовільного зайняття земельної ділянки. Таким чином, ФОП ОСОБА_14 діє всупереч вимогам ст.124, ст.125, ст.126 Земельного кодексу України, якими передбачено, що право власності на земельні ділянки, а також постійного користування та право оренди земельних ділянок виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень". Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Поряд з цим, згідно отриманих даних з ГУ Держгеокадастру у Житомирській області (лист №10-6-0.45-5333/2-19 від 14.08.2019), орієнтований розмір заподіяної шкоди державі діями ФОП ОСОБА_14 становить 350687,29 грн.

Вказані обставини попередньо кваліфіковані досудовим розслідуванням за ч.1 ст. 197-1 КК України.

19.09.2019 року слідчий суддя Корольовського районного суду надав дозвіл на проведення обшуку на території домоволодіння за адресою фактичного місця проживання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку 23.09.2019 року вилучено наступне:

-Лист №01-35/1592 від 19.09.2019 на ім`я ОСОБА_15 , на 1 арк.;

-Лист №01-35 від 2019 на ім`я ОСОБА_15 , на 1 арк.;

-Ноутбук марки HP серія 2CF234137H, разом із зарядним пристроєм;

- Мобільний телефон марки SAMSUNG ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ;

- Накладна без номера від 30.10.2018, на 1 арк.;

- Скарга на дії державного інспектора без підпису на 3 арк.;

- Клопотання до Житомирського апеляційного суду на 2 арк.;

- Клопотання на ім`я ОСОБА_16 від 11.02.2019, на 2 арк.;

- Лист на ім`я ФОП ОСОБА_14 , разом з додатками на 5 арк.;

- Аркуш паперу з чорновими записами, список не витребуваних земельних часток, на 2 арк.;

- Аркуш паперу з чорновими записами, на 1 арк.;

- Акт прийому-передачі земельної ділянки, на 1 арк.;

- Лист №А-75 95/0-4547/0/22-18, на 1 арк.;

- Клопотання на Народицьку селищну раду, на 1 арк.;

- Пояснення на Господарський суд Житомирської області, на 2 арк.;

- Заява від 25.06.2018 року, з додатками, всього на 1 арк.;

- Аркуші паперу з відтиском печатки ФОП ОСОБА_17 і.к. НОМЕР_3 , в кількості 25 шт.;

- Три аркуші паперу з підписом;

- Аркуш паперу з відтиском печатки «Агро-Восток» №24850683;

- Відзив на позовну заяву від імені ОСОБА_14 , на 5 арк.;

- Флешкарта «Рудь»;

- Флешкарта «Арасег»;

- Київстарсім карта № НОМЕР_4 ;

- Флешкарта Micro SD SIOC 1062/3266;

- Флешкарта «Zhytomyr Region»;

- Жорсткий диск S/N 9УУЛГШ ST 250DM000.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного м.Житомира від 24 вересня 2019 року клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майор поліції ОСОБА_13 про арешт майна задоволено частково.

Накладено арешт на майно вилучене у ході обшуку проведеного 23.09.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 ,, перелік якого зазначено в клопотанні, крім мобільного телефона марки SAMSUNG ІМЕІ

Слідчий суддя умотивував своє рішення тим, що аззанчені речі та документи є речовими доказами по кримінальному провадженні, які зберегли на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використанні як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом з тим, слідчим не доведено, що інше майно, про арешт якого він просить, а саме: Мобільний телефон марки SAMSUNG ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Про необхідність відшукання та вилучення засобів мобільного зв`язку не вказано в ухвалі Корольовського районного суду м.Житомира №296/9332/19 від 19.09.2019 року про проведення обшуку. Доказів на обгрунтування необхідності накладення арешту на перераховане майно слідчим до клопотання не долучено, що позбавляє слідчого суддю можливості переконатися у безпідставності поданого клопотання в цій частині.

В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_11 за адресою місяці проживання було проведено вказаний обшук, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу про відмову у задоволені клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_13 про арешт майна.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого щодо арешту майна не переконався в обґрунтованості доводів клопотання слідчого та не перевірив їх під час судового розгляду.

Ні їй, ні іншим особам на час розгляду клопотання слідчого про арешт майна підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України не повідомлено, конфіскація чи спеціальна конфіскація майна згідно чинного законодавства за вчинення вказаного злочину не передбачена, цивільний позов не заявлено. Ноутбук марки HP серія 2CF234137H разом із зарядним пристроєм, жорсткий диск S/N 9VYJHVN ST 250DM000, комп`ютера AMD 643500та флешкарти «Рудь»; флешкарти «Арасег»; київстар сім карта № НОМЕР_4 ; флешкарти Micro CD SIOC 1062/3266; флешкарти «Zhytomyr Region» належать їй на праві власності, а не ОСОБА_14 , що підтверджується гарантійним талоном М.234 від 17.12.2012 року, товарним чеком від 17.12.2012 року; гарантійним талоном 17.06.2007 року, інструкцією KB 220, інструкцією LCD MONITOR та протоколом обшуку, з якого вбачається, що вказане арештоване майно знаходилось у її домоволодінні. Накладення арешту на вищевказане майно позбавляє її та її малолітню дитину користуватись даним майном у повсякденному житті що призводить до негативних наслідків, дитині необхідно повсякчасно готувати домашні завдання із шкільних програм, спілкуватись з друзями чим порушується закріплений Конституцією України принцип права власності. Дані обставини не були враховані судом першої інстанції, внаслідок чого накладено арешт на майно користувача, який не може нести відповідальності за вчинення кримінального правопорушення іншими особами, а позбавлення власника можливості користуватися і розпоряджатися призводить до порушення її права власності на арештоване майно, незручностей у повсякденному житті, психологічного впливу на її дитину та на неї саму.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_14 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_13 про накладення арешту на майно вилучене у ході обшуку проведеного 23.09.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 ,

В обгрунтування апеляційної скарги стверджує, що розгляд клопотання слідчого здійснювався без виклику власників речей та документів. ОСОБА_14 не проживає за адресою, за якою проводився обшук. Крім того, будь-яке обвинувачення відносно ОСОБА_14 щодо причетності до вчинення кримінального правопорушення є надуманим та таким, що не відповідає дійсності. ОСОБА_14 використовує земельні ділянки на підставі підписаних з Народицькою селищною радою договорів оренди землі. Крім того, під час обшуку були вилучені речі третіх осіб, які не мають жодного відношення до сказаного кримінального провадження. Вилучені речі та документи не мають відношення до кримінального правопорушення та не містять на собі слідів вчинення кримінального правопорушення.

Представники власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні свої апеляційні скарги підтримали з викладених в них мотивів, просили задовольнити.

Прокурор заперечив проти поданих апеляційних скарг, просив залишити їх без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників судового розгляду, д ослідивши доводи апеляційних скарг та матеріали провадження, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги власника майна ОСОБА_11 та представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно ч.2 ст.171 КПК України У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Як передбачено ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При цьому частиною другою даної норми передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого вказаних положень Закону в повному обсязі не дотримався та прийшов до помилкового висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

Так, слідчим в клопотанні про накладення арешту на майно та прокурором в судовому засіданні не доведено, яким чином вилучене в ході проведення обшуку 23 вересня 2019 року за адресою проживання ОСОБА_11 у її власному житловому будинку по АДРЕСА_1 , майно відноситься до кримінального провадження №0000299 за ч.1 ст.197-1 КК України. Також, слідчим всупереч положень ч.ч.1,2 ст.170 КПК України не вказано, з якою метою на зазначене вилучене майно має бути накладено арешт.

Колегія суддів звертає увагу, що виходячи з матеріалів кримінального провадження, після вилучення вищезазначеного майна орган досудового розслідування не провів відповідних оглядів майна, не з`ясував чи містить воно інформацію щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, а відразу звернувся з клопотанням про арешт майна, істотно порушуючи право власників майна. Слідчий суддя на зазначене уваги не звернув.

Крім того, клопотання слідчого про накладення арешту на вказане майно є необгрунтованим, оскільки до нього не долучено постанови слідчого про визнання вилученого під час вказаного вище обшуку майна речовими доказами із чітким визначенням наявності у майна ознак речового доказу, передбачених ст.98 КПК України в кримінальному провадженні за ч.1 ст.197-1 КК України. Не зазначено таких доводів і в самому клопотанні слідчого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме протоколу обшуку від 23 вересня 2019 року, зазначене вище майно було вилучено 23 вересня 2019 року, а клопотання слідчого про накладення на арешт поступило слідчому судді 24 вересня 2019 року і слідчий суддя, в порушення ч.1 ст.171 КПК України, розглянув клопотання слідчого та наклав арешт на майно без повідомлення, виклику власників майна, хоча майно вже було вилучено та ризику його втрати вже не існувало, не обгрунтувавши при цьому свої висновки про необхідність задоволення клопотання. свої висновки.

Таким чином, слідчий суддя припустився істотних порушень вимог кимінального процесуального закону, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Крім того, ані слідчим, ані прокурором не доведено, що ОСОБА_18 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрована ОСОБА_11 , що підтверджується копією паспорта останньої, долученої до її апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу слідчого судді про арешт майна. Також не доведено, що майно вилучене у ОСОБА_11 має відношення до кримінального провадження за ч.1 ст.197-1 КК України.

Посилання прокурора на те, що це не предмет даного провадження, є безпідставним, оскільки не дивлячись на наявність ухвали про обшук, при поданні клопотання про арешт вилученого 23 вересня 2019 року у ОСОБА_11 майна, слідчий зобов`язаний довести відношення цього майна до кримінального провадження за ч.1 ст.197-1 КК України або інші підстави арешту згаданого майна.

За таких обставин, вбачаються підстави до скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку, в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги власника майна ОСОБА_11 та представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного м.Житомира від 24 вересня 2019 року про накладення арешту на майно скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майор поліції ОСОБА_13 про накладання арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку 23.09.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-Лист № 01-35/1592 від 19.09.2019 року на ім`я ОСОБА_15 , на 1 арк.;

-Лист № 01-35 від 2019 року на ім`я ОСОБА_15 , на 1 арк.;

-Ноутбук марки HP серія 2CF234137H, разом із зарядним пристроєм;

-Накладна без номера від 30.10.2018 року на 1 арк.;

-Скарга на дії держінспектора без підпису на 3 арк.;

-Клопотання до Житомирського апеляційного суду на 2 арк.;

-Клопотання на ім`я ОСОБА_16 від 11.02.2019 року на 2 арк.;

-Лист на ім`я ФОП ОСОБА_14 , разом з додатками на 5 арк.;

-Аркуш паперу з чорновими записами, список не витребуваних земельних часток, на 2 арк.;

-Аркуш паперу з чорновими записами, на 1 арк.;

-Акт прийому-передачі земельної ділянки, на 1 арк.;

-Лист № А-75 95/0-4547/0/22-18, на 1 арк.;

-Клопотання на Народицьку селищну раду, на 1 арк.;

-Пояснення на Господарський суд Житомирської області, на 2 арк.;

-Заява від 25.06.2018 року, з додатками, всього на 1 арк.;

-Аркуші паперу з відтиском печатки ФОП « ОСОБА_14 » і.н. НОМЕР_3 , в кількості 25 шт.;

-Три аркуші паперу з підписом;

-Аркуш паперу з відтиском печатки «Агро-Восток» № 24850683;

-Відзив на позовну заяву від імені ОСОБА_14 , на 5 арк.;

-Флешкарта «Рудь»;

-Флешкарта «Арасег»;

-Київстар сім карта № НОМЕР_4 ;

-Флешкарта Micro SD SIOC 1062/3266;

-Флешкарта «Zhytomyr Region»;

-Жорсткий диск S/N 9VYJHVN ST 250DM000.

-Мобільний телефон марки SAMSUNG IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 21.10.2019. о 17.15.

Судді: