У Х В А Л А
Справа №348/587/19
30 серпня 2019 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

з участю : секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани кримінального провадження № 0000794 з обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який обвинувачується за ч.3 ст.185, ч.2 ст.28, ч.3 ст.15, ч.2 ст.194, ч.1 ст.129 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , який обвинувачується за ч.2 ст.28, ч.2 ст.194, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , який обвинувачується за ч.2 ст.28, ч.2 ст.194, ч.2 ст.28, ч.3 ст.15, ч.2 ст.194 КК України;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_4 , який обвинувачується за ч.1 ст.263, ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

Богородчанським районним судом розглядається вказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 на стадії судового провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки з часу обрання такого запобіжного заходу не зменшилися ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечила, просила обрати щодо свого підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або зменшити розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2018 року.
ОСОБА_10 позицію свого захисника підтримав.
Вислухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Положеннями глави 18, зокрема ч.1 ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Положеннями ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, висловленої у п.79 рішення у справі Харченко проти України та у п.170 рішення у справі Лабіта проти Італії, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2018 року ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 30 листопада 2018 року. Надалі строк тримання під вартою йому продовжено, останній раз ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 04 липня 2019 року на строк по 02 вересня 2019 року включно.
При цьому судом враховано викладені у клопотанні прокурора ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також обгрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого обвинуваченому діяння та дані, які характеризують його особу.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів, судове провадження в даному кримінальному провадженні не завершено і перебуває на початковій стадії судового розгляду, строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає, проте ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, суд вважає, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого слід продовжити.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд не вбачає підстав для зменшення розміру застави, обраної обвинуваченому ОСОБА_10 .
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.
Застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів по 29 жовтня 2019 року включно, з утриманням його в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області (м.Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 70А).
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківської апеляційного суду області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1