Справа № 309/3363/15-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

11.09.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп /4806/570/19, за апеляційною скаргою, яку подала потерпіла ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ :

ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2019 року частково задоволено подану потерпілою ОСОБА_6 заяву про роз`яснення вироку Хустського районного суду від 16.06.2017 щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та роз`яснено, що ОСОБА_6 вправі звернутися з питанням про повернення їй вилученого майно в порядку цивільного судочинства.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про роз`яснення вироку Хустського районного суду від 16.06.2017 у частині вирішення питання щодо речових доказів. У заяві вказує на те, що у вироку суду зазначено, що речові докази, а саме, грошові кошти загальною сумою 134 900 грн., які поміщено у спеціальний пакет № 0735752, та грошові кошти в сумі 2000 доларів США, які упаковано у спеціальний пакет № 1382990, які знаходяться на зберіганні у відділеннях Закарпатської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» та ПАТ КБ «Приватбанк» м. Хуст, ухвалено повернути потерпілим. При цьому, зазначає, що вона визнана потерпілою у кримінальному провадженні, однак, отримати викрадене в неї майно не має можливості, так як суд у вироку не вказав кому саме з потерпілих і які саме речові докази необхідно повернути. Просить роз`яснити вирок у частині вирішення долі речових доказів, а саме, кому з потерпілих і які речові докази підлягають поверненню після набрання вироком законної сили.

В ухвалі вказується на те, що в постанові старшого слідчого СВ Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області від 24.03.2015 не зазначено та не розмежовано кому саме з потерпілих у кримінальному провадженні належать вилучені та поміщені в спеціальні пакети № № 0735752, 1382990 грошові кошти в сумі 134 900 гривень та 2000 доларів США, у зв`язку з чим, колегія суддів позбавлена можливості на власний розсуд розмежовувати належність цих грошових коштів потерпілим. При цьому, вказується на те, що відповідно до ч. 12 ст. 100 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства, і в такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили. Тому, заяву ОСОБА_11 задоволено частково та роз`яснено їй, що вона вправі звернутися з питанням про повернення їй вилученого майна в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі вказується на те, що ухвала суду є незаконною. Посилається на те, що вона звернулась до суду за роз`ясненням вироку суду в частині, яка для неї (а також для інших потерпілих) є незрозумілою, її неможливо виконати, однак суд фактично ухилився від вирішення її заяви по суті, зазначивши, що вона вправі звернутися з цим питанням в порядку цивільного судочинства, при цьому, не врахувавши викладені в ухвалі Закарпатського апеляційного суду від 27.12.2018 висновки, які відповідно до ст. 415 КПК України є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді. Разом із тим, посилається на те, що речі, які є її власністю, вилучені під час обшуку та приєднані до матеріалів кримінального провадження як речові докази, упаковані в спеціальні пронумеровані пакети та передані у відділення № 280/08 Закарпатської обласної дирекції «Укргазбанк» та ПАТ «КБ Приватбанк» (м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 38), однак, суд першої інстанції у порушення вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, у тому числі й п. 5 цієї частини статті, зазначивши про повернення потерпілим майна, яке є речовими доказами, не вказав кому саме з потерпілих і які саме речові докази необхідно повернути, тобто не виконав свого процесуального обов`язку, передбаченого кримінальним процесуальним законом. Крім того, стверджує про упередженість судді Сідей у кримінальному провадженні. Просить ухвалу скасувати, а матеріали кримінального провадження направити в суд першої інстанції для роз`яснення вироку Хустського районного суду від 16.06.2017 за поданою нею заявою.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора ОСОБА_5 , яка судове рішення вважає законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності потерпілої ОСОБА_6 , неявка якої з урахуванням положень ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується, що потерпіла належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги й будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день, а також даних про поважність причин її неявки, від неї надходило.

Відповідно до ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Роз`яснення рішення це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, роз`яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності.

Так, відповідно до вироку Хустського районного суду від 16.06.2017 щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , які були засуджені за вчинення ряду крадіжок чужого майна шляхом грабежів та розбійного нападу, вирішено питання щодо речових доказів. У резолютивній частині вироку дослівно зазначено:"ланцюжок з кулоном із металу жовтого кольору, дві сережки з прозорим каменем, три різні жіночі сережки з металу жовтого кольору на одній з яких камінь червоного кольору, дві каблучки з металу жовтого кольору, два чоловічі персні з чорним та червоним каменем, металева нагорода з написом "Мати-героїня"- упаковані в спеціальний пакет № 0482497, золоті сережки у вигляді зірок та золота, обручка, упаковані в спеціальний пакет, що були вилучені у ході проведення місця події у будинку № 151 с. Репинне Міжгірського району 18.03.2015, які передані на зберігання у відділення № 280/08 Закарпатської обласної дирекції АБ"Украгазбанк" - повернути потерпілим; три мобільні телефони марки "Нокія-6500", "D-700", "Нокія 610", інтернет модем "Крікет" - упаковані у спеціальний пакет № 0334879 - повернути потерпілим; грошові кошти загальною сумою 134 900 ( сто тридцять чотири тисячі дев`ятсот) гривень , які поміщено у спеціальний пакет № 0735752, гроші в сумі 2000 (дві тисячі)доларів США, які упаковано у спеціальний пакет № 1382990 та знаходяться на зберіганні у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 38 - повернути потерпілим."

Разом із тим, зі змісту вироку вбачається, що потерпілими у кримінальному провадженні, окрім ОСОБА_6 , є також й інші особи, проте, у вироку суд не вказав кому саме з потерпілих та які саме речові докази слід повернути, а також яка сума грошових коштів, з числа вилучених під час досудового розслідування, підлягає поверненню.

Вищенаведене свідчить про неясність судового рішення в частині вирішення долі речових доказів.

Тому, висновок суду першої інстанції про те, що у постанові старшого слідчого СВ Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області від 24.03.2015 не зазначено та не розмежовано кому саме з потерпілих у кримінальному провадженні належать вилучені та поміщені в спеціальні пакети № № 0735752, 1382990 грошові кошти у сумі 134 900 гривень та 2000 доларів США, у зв`язку з чим, колегія суддів позбавлена можливості на власний розсуд розмежовувати належність цих грошових коштів потерпілим, - апеляційний суд визнає таким, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону й не свідчать про неможливість суду першої інстанції з`ясувати які саме речові докази та кому саме з потерпілих вони належать і, відповідно, підлягають поверненню, що у свою чергу свідчить про слушність доводів апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_6 про те, що речі, які є її власністю, вилучені під час обшуку та приєднані до матеріалів кримінального провадження як речові докази, упаковані в спеціальні пронумеровані пакети та передані у відділення № 280/08 Закарпатської обласної дирекції «Укргазбанк» та ПАТ «КБ Приватбанк» (м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 38), однак, суд першої інстанції у порушення вимог передбачених ч. 9 ст. 100 КПК України, у тому числі й п. 5 цієї частини статті, зазначивши про повернення потерпілим майна, яке є речовими доказами, не вказав кому саме з потерпілих і які саме речові докази необхідно повернути, тобто не виконав свого процесуального обов`язку, передбаченого кримінальним процесуальним законом.

Із указаних підстав, необґрунтованим апеляційний суд визнає і посилання суду першої інстанції на положення ч. 12 ст. 100 КПК України, відповідно до якої спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства, і в такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційний суд визнає такими, що заслуговують на увагу й знайшли своє підтвердження і доводи апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_6 про те, що вона звернулась до суду за роз`ясненням вироку суду в частині, яка для неї (а також для інших потерпілих) є незрозумілою, її неможливо виконати, однак суд фактично ухилився від вирішення її заяви по суті, зазначивши, що вона вправі звернутися з цим питанням у порядку цивільного судочинства.

Разом із тим, проаналізувавши зміст ухвали Закарпатського апеляційного суду від 27.12.2018 та оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 15.04.2019, апеляційний суд визнає обґрунтованими й такими, що заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_6 про те, що під час розгляду її заяви та прийнятті рішення суд першої інстанції не врахував викладені в ухвалі Закарпатського апеляційного суду від 27.12.2018 висновки, які відповідно до ст. 415 КПК України є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції задовольняючи частково вимоги заяви потерпілої ОСОБА_6 , а фактично відмовивши в задоволенні такої, при цьому, роз`яснивши заявниці право на звернення з питанням про повернення їй вилученого майна у порядку цивільного судочинства, не врахував викладені в ухвалі Закарпатського апеляційного суду від 27.12.2018 висновки та не вніс ясність щодо порушеного потерпілою питання про конкретизацію повернення речових доказів їй та кожному з потерпілих.

Відповідно до вимог статті 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, апеляційний суд вважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення. При цьому, конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційною інстанцією істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.

Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані порушення судом першої інстанції кримінального процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів заявника потерпілої ОСОБА_6 , а також інших потерпілих у даному кримінальному провадженні, а також призвели до неповного розгляду поданої ОСОБА_6 заяви, що у свою чергу вплинуло на постановлення законного та обґрунтованого судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим, ухвала суду як незаконна та необґрунтована, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду заяви потерпілої ОСОБА_6 в суді першої інстанції відповідно до положень ст. 380 КПК України, у ході якого суду першої інстанції необхідно ретельно перевірити доводи заяви потерпілої ОСОБА_6 , врахувати вищенаведені висновки, дотриматись вимог КПК України, на підставі чого прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

Під час нового розгляду заяви суду першої інстанції необхідно врахувати також положення ст. 26 КПК України, зокрема, про те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом ; ст.. 22 цього Кодексу про те, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом й про те, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 376, 380, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подала потерпіла ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2019 року, якою частково задоволено подану потерпілою ОСОБА_6 заяву про роз`яснення вироку Хустського районного суду від 16.06.2017 щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та роз`яснено, що ОСОБА_6 вправі звернутися з питанням про повернення їй вилученого майна в порядку цивільного судочинства, - скасувати, призначивши новий розгляд заяви в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сини з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: