Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

1 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 6 вересня 2019 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06.09.2019 року скарга ОСОБА_5 , подана в інтересах ОСОБА_6 , на постанову слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві про закриття кримінального провадження № 0003800 повернута.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що до скарги не долучено копію постанови слідчого про закриття кримінального провадження, відсутні відомості стосовно її реквізитів, і також не долучено документи на підтвердження того, що скарга подана особою, яка має на це право, що згідно з п.1 ч.2 ст.303 КПК України є підставою для її повернення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003800 за заявою патрульного поліції ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України. Від ОСОБА_7 , щодо неправомірних дій якого ОСОБА_6 звернувся із заявою, він дізнався, що кримінальне провадження закрито. Копія постанови всупереч вимогам закону заявнику направлена не була, не було її надано ні на адвокатський запит, ні на клопотання представника, а лише підтверджено інформацію про її наявність. Вказані дії, як ________________________________________
Справа № 11-сс/824/5513/2019
Категорія: ст.303 КПК України
Слідчий суддя: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1
стверджує представник, направлені на обмеження прав заявника та потерпілого ОСОБА_6 службовими особами Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з метою позбавити його можливості оскаржити прийняте рішення.

На підтвердження цих обставин до скарги було долучено копії звернення до управління поліції та відповіді за підписом начальника слідчого відділу, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді є необґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, 05.09.2019 року адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 в порядку, визначеному ст.303 КПК України, подав скаргу, в якій просив скасувати постанову слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві про закриття кримінального провадження № 0003800. При цьому зазначав про неможливість отримати копію рішення слідчого, викладаючи обставини, аналогічні тим, що містить апеляційна скарга.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя послався на положення ч.1 ст.303 КК України в контексті того, хто може оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження, а також рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим, і з огляду на те, що адвокат ОСОБА_5 не долучив до скарги копію постанови слідчого про закриття кримінального провадження, не зазначив, хто саме прийняв таке рішення і коли, дійшов висновку, що факт наявності постанови не підтверджено, а відтак на даний час відсутній предмет оскарження. Крім того, не долучено документи, які б підтверджували, що ОСОБА_6 є потерпілим у кримінальному провадженні, а особа, яка подала скаргу, заявником або потерпілим, тобто що адвокат ОСОБА_5 є особою, яка має право подавати скаргу.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно з ч.1 ст.60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що, звертаючись з адвокатським запитом до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві в інтересах ОСОБА_6 , представник ОСОБА_5 зазначав у ньому про те, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.345 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003800 за заявою його довірителя, просив повідомити, чи дійсно кримінальне провадження закрито, і якщо так, надати копію постанови.

З відповіді за підписом начальника СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві № 11442/125/50-19 від 09.08.2019 року вбачається, що інформація про закриття кримінального провадження підтвердилася, однак копію постанови надано не було.

Всі ці документи разом з копіями свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та договору, укладеного з ОСОБА_6 , були долучені до скарги.

Таким чином на підтвердження повноважень представника потерпілого або заявника було надано всі наявні документи, в тому числі передбачені ч.1 ст.50, п.1 ч.3 ст.58 КПК України, і повідомлено інформацію, яка дає достатні підстави вважати, що рішення про закриття кримінального провадження було прийнято слідчим, що слідчий не виконав вимоги ч.6 ст.284 КК України, у відповідності з якою повинен був надіслати копію постанови про закриття кримінального провадження ОСОБА_6 , а вжитими заходами отримати копію цього рішення не виявилося за можливе.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Отже, отримавши скаргу на рішення слідчого слідчий суддя мав з`ясувати, серед іншого, чи є ОСОБА_6 і, відповідно, ОСОБА_5 , що представляє його інтереси, особами, які мають право подавати скаргу.

Однак ці вимоги закону слідчим суддею дотримані не були, оскільки, достовірно не встановивши протилежне та висунувши вимоги стосовно додатків до скарги, володіючи достовірною інформацію про те, що орган досудового розслідування ухиляється від направлення копії постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя з надуманих підстав повернув скаргу.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, ухвала не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки слідчим суддею допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є підставою для скасування ухвали з постановленням нової про призначенням нового розгляду у суді першої інстанції за вказаною скаргою і задоволення апеляційних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 6 вересня 2019 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві про закриття кримінального провадження № 0003800, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3