Справа № 308/9702/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18.09.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/4806/455/19, за клопотанням про накладення арешту на майно, в якому прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.08.2019.

Старший слідчий в ОВС 2 відділення УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 , в якому зазначив, що 20.08.2019 на митному посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС під час митного огляду у кабіні автомобіля марки «Рено» моделі «Магнум», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 з причепом марки «PANAV» моделі «NV 35», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , що виїжджав з України, виявлені предмети схожі на комплектуючі до зброї, а саме: схожі на магазин у кількості 70 одиниць; схожі на приклад в кількості 2 одиниць, схожі на цівки двох видів в кількості 7 та 4 одиниць. Слідчий просив накласти арешт на вказаний транспортний засіб,предмети схожі на магазин, на приклад, на цівки, реєстраційні документи до транспортних засобів та ключ запалювання, що належать громадянину України ОСОБА_6 . Клопотання слідчий мотивував тим, що всі ці предмети вилучені, постановою слідчого від 21.08.2019 визнані речовими доказами, зберегли на собі сліди злочинної діяльності, можуть бути предметом кримінального правопорушення й містять ознаки, вказані у ст. 98 КПК України, що, в свою чергу, свідчить про те, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.08.2019 клопотання задоволено частково: арешт накладено на все зазначене у клопотанні майно, окрім автомобіля з причепом, на які арешт накладено шляхом заборони розпорядження ними. В решті клопотання залишено без задоволення. Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що такий захід забезпечить потреби досудового розслідування у збереженні речових доказів та проведенні з ними необхідних слідчих дій.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу в частині накладення арешту на автомобіль з причепом, реєстраційні документи на них та ключ запалювання і постановити нову, якою накласти арешт на вказані предмети шляхом заборони розпорядження та користування ними. Вимогу обґрунтовує тим, що ці транспортні засоби є речовими доказами, будуть використані органом досудового розслідування для доведення обставин кримінального провадження. Оскільки ж досудове розслідування щойно розпочато, існують ризики їх пошкодження, знищення, перешкоджання їх експертному дослідженню та встановленню інших обставин кримінального правопорушення. Вважає, що слідчий суддя відмовив у задоволенні решти вимог клопотання незаконно, необґрунтовано і свого рішення в цій частині належним чином не вмотивував.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст ухвали, доводи і вимоги викладені в апеляційній скарзі, пояснення прокурора на підтримання апеляційних вимог, заперечення проти них власника майна, провів судові дебати, перевірив доводи клопотання, додані до нього матеріали та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається, якщо існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною другою цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. В такому разі, згідно з ч.3 ст. 170 КПК України, арешт на майно може бути накладений за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає термін «речові докази», як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в том у числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально правовим шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст. 171 КПК України, до клопотання про арешт майна мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя погодився з тим, що вилучене майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а відтак може бути використано стороною обвинувачення як доказ у кримінальному провадженні, і тому на нього слід накласти арешт. В частині накладення арешту на предмети, схожі на магазин, схожі на приклади та схожі на цівки ухвалу слідчого судді не оскаржено.

Разом з тим слідчий суддя встановив, що стороною обвинувачення не доведено необхідності вилучення транспортних засобів у власника, оскільки слідчий не довів суду необхідності проведення з ними слідчих дій. Слідчий суддя вважав виправданим і достатнім накласти арешт на них тільки шляхом заборони розпорядження ними з метою дотримання співмірності обмеження права власності на автомобіль та причіп з потребами досудового розслідування.
Матеріали кримінального провадження, клопотання слідчого, апеляційна скарга і промова прокурора не містять посилань на фактичні дані, які спростовували б судження і висновки, викладені в оскарженій ухвалі. Обґрунтування необхідності заборони власнику користуватися автомобілем та причепом з метою їх належного збереження, апеляційний суд для застосування таких обтяжень вважає недостатнім.
ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що, як власник транспортного засобу, є більш зацікавленим у його збереженні, а в разі необхідності надасть його слідчому для проведення слідчих дій.
Застосування, відповідно до вимог ч.4 ст. 173 КПК України, найменш обтяжливого способу арешту транспортного засобу, на переконання колегії суддів, не перешкоджатиме його використанню власником, не порушуватиме його права мирно володіти майном та водночас забезпечить органу досудового розслідування можливість проведення з його використанням необхідних слідчих дій.
Окрім цього, апеляційний відзначає, що конкретні види обтяжень, які на думку слідчого слід було б застосувати щодо майна ОСОБА_6 , у клопотанні не вказані, підстави для застосування саме такого обтяження, як заборона користування транспортними засобами, не наведені.
Тому апеляційний суд вважає, що накладення арешту на автомобіль з причепом, реєстраційні документи на них та ключ запалювання, шляхом заборони користування ними, не ґрунтується на приписах КПК України та встановлених слідчим фактичних обставинах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.08.2019 про накладення арешту на автомобіль марки «Рено» моделі «Магнум» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 з причепом марки «PANAV» моделі «NV 35» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , предмети схожі на магазин у кількості 70 одиниць; схожі на приклад у кількості 2 одиниць, схожі на цівки двох видів у кількості 7 та 4 одиниць, що належать громадянину України ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: