КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1286/2019 Категорія КК: ч.2 ст.186,ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15,ч.2 ст.186 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2018 року у об`єднаних кримінальних провадженнях №0002526 та №0000008 щодо

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця,

громадянина України, проживаючого у

цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню

доньку, з середньою освітою, офіційно не

працюючого, зареєстрованого за адресою

АДРЕСА_1 , мешканця

АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

20.12.1993 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 3 місяців позбавлення волі;

07.02.1995 року Жовтневим районним судом м. Києва за ч.2 ст. 229-1, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст.229-3, 42, ч. 3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

26.12.2005 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

26.02.2007 року Голосіївським районним судом м. Києва за ст.15, ч.2 ст.190, ст.393, ч. 1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

18.01.2011 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі;

14.07.2011 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільненого 12.09.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 5 днів;

07.06.2017 року Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185,ч.2 ст.186, ч.2 ст.15,ч.2 ст.186 КК України і призначено покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч.2 ст.15 і ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання за даним вироком за сукупністю злочинів визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком і вироком Оболонського районного суду міста Києва від 07.06.2017 року остаточне покарання ОСОБА_7 визначено у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Як зазначено у вироку, 12 жовтня 2016 року близько 17 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись поблизу будинку № 12 по вул. Ворошилова в м. Василькові Київської області, побачив раніше йому не знайому громадянку ОСОБА_8 , у якої на лівому плечі знаходилася жіноча сумка, та в той час у нього виник злочинний намір на збагачення за рахунок чужого майна, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи, повторно, з корисливих мотивів, в той же день та час, перебуваючи за вищевказаною адресою, обвинувачений ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 та схопивши сумку останньої, відчинив її та витягнув з неї гаманець, з якого викрав грошові кошти в сумі 1200 грн. та мобільний телефон марки «Prestigio WIZE В1», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим потерпілій ОСОБА_8 завдав матеріальної шкоди на суму 1481 грн.

Крім того, 7 листопада 2016 року обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні кафе «777», що розташоване по вул. Декабристів, 40, в м. Василькові, де відпочивав спільно з громадянином ОСОБА_9 . Під час відпочинку, ОСОБА_9 дістав з кишені банківську картку «Укргазбанку» № НОМЕР_1 , видану на його ім`я та поклав її на стіл.

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_7 виник умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна шляхом крадіжки. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, він, повторно, вкрав зазначену вище банківську картку «Украгазбанку» № НОМЕР_1 належну потерпілому ОСОБА_9 та поклав її до своєї кишені.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, обвинувачений ОСОБА_7 під надуманим приводом дізнався у ОСОБА_9 . PIN-код від його банківської картки, після чого, знімаючи з неї кошти в банкоматах та розраховуючись нею в магазинах викрав коштів на загальну суму 14236,90 грн. Таким чином, своїми діями заподіяв ОСОБА_9 матеріальних збитків на вказану суму та викраденим розпорядився на свій власний розсуд.

Крім того, 7 лютого 2017 року близько 20 год. 45 хв. обвинувачений ОСОБА_7 проходив поряд з будинком № 2 по вул.Миру в м. Василькові, де повторно, маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету, направлену на збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до ОСОБА_10 , у якої з руки вихопив жіночу сумку в середині якої знаходилися грошові кошти в сумі 1500 грн., мобільний телефон рожевого кольору марки «Samsung», моделі «GT-C3520», ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 369 грн. та мобільний телефон сірого кольору марки «Samsung», моделі «GT-C3592», ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , вартістю 630 грн., після цього, обвинувачений з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

В подальшому, ОСОБА_7 викраденими мобільними телефонами та грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим потерпілій ОСОБА_10 завдано матеріального збитку на загальну суму 2499 грн.

Також, 9 лютого 2017 року близько 18 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_7 перебував в приміщенні ЗОШ № 3, що розташована по вул.Шевченка, 46, в м. Василькові, де останній помітив, що на лавці в приміщенні знаходиться мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , вартістю 1400 грн., належний потерпілому ОСОБА_11 .

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_7 виник прямий умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, діючи повторно, умисно з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, обвинувачений, таємно, повторно, викрав зазначений вище мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», який поклав до своєї кишені.

Після чого, він з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 1400 грн.

З березня 2017 року близько 14 год. 15 хв. обвинувачений ОСОБА_7 проходив по території ринку по вул. Володимирській в м. Василькові де помітив не зачинений на замок ролет торгового кіоску № 604, власником якого є ОСОБА_12 .

В цей час у обвинуваченого виник умисел направлений на крадіжку.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, маючи корисливий мотив та мету, направлену на збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, користуючись тим, що його дії залишаються не поміченими сторонніми особами, підняв не зачинений на замок ролет та заліз в середину кіоску звідки викрав жіночий гаманець червоного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1100 грн.

Після цього, ОСОБА_7 з викраденим виліз з кіоску та в цей час останнього помітив свідок ОСОБА_13 , який, звертаючись до нього, викрикував про повернення викраденого гаманця.

Обвинувачений ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вчинений ним злочин перестав носити таємний характер, ігноруючи вимоги свідка ОСОБА_14 припинити злочинне посягання, вчинивши всі дії, що залежали від нього для доведення злочину до кінця, намагався зникнути з місця скоєння злочину разом з викраденим майном, проте не довів свій злочинний умисел до кінця з обставин, що не залежали від його волі, оскільки його було затримано ОСОБА_15 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 органами досудового розслідування кваліфіковані за:

ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно;

ч.2 ст.15 і 4.2 ст.186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, вчинене

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити вирок суду та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Вважає, що вирок суду є надто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що обставиною, що пом`якшує покарання є визнання ним вини в повному обсязі, його щиросердне розкаяння, активне сприяння слідству у розкритті злочину, за час проведення досудового слідства він вже багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_7 також вказує, що він має стійкі соціальні зв`язки: проживає разом із дружиною, має на утриманні 3 малолітніх дітей, на обліку у психіатра не перебуває.

З урахуванням вищевказаних характеристик та обставин суд мав можливість та законні підстави призначити йому менш суворе покарання у межах санкції статті.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185,ч.2 ст.186, ч.2 ст.15,ч.2 ст.186 КК України, та фактичні обставини провадження ніким не оспорюються і згідно ч. 1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції вирок суду в цій частині не переглядається.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив фактичні обставини справи, у відповідності з вимогами ст. 94 КПК України керуючись законом оцінив зібрані у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності, взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за наявності суперечливих доказів зазначив, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Згідно ст. ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185,ч.2 ст. 186, ч.2 ст.15,ч.2 ст.186 КК України , вимоги кримінального і кримінального процесуального законодавства дотримані. Керуючись законом суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого і з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за аналогічні корисливі злочини, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нові корисливі злочини, фактичних обставин провадження, характеру вчинених правопорушень, наявність обтяжуючої покарання обставини рецидив злочину, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття у вчиненому злочині, прийшов до законного та обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком і вироком Оболонського районного суду міста Києва від 07.06.2017 року остаточного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, яке відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і особі обвинуваченого, та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про необхідність зміни вироку суду та призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) 6(шість) місяців є безпідставними, оскільки враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку та призначенні покарання обвинуваченому.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, підстав для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим.

В судовому засідання при апеляційному розгляді кримінального провадження від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшло клопотання про зарахування йому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як передбачено ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 р.) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

А тому, колегія суддів вважає за необхідне в порядку ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року),зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.12.2018 року по 23.05.2019 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2018 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185,ч.2 ст.186, ч.2 ст.15,ч.2 ст.186 КК України без змін.

В порядку ст.404 КПК України,на підставі частини 5 ст.72 КК України(в редакції від 26.11.2015 року),зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.12.2018 року по 23.05.2019 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той же строк з дня отримання копії судового рішення, безпосередньо до Верховного суду.

Судді:

_________________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3