Справа № 357/9671/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2019 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сорокотяги, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

захисник-адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

21.08.2019 тимчасово виконуючий обов`язки командира взводу №2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський взводу №2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної капрал поліції ОСОБА_7 , відповідно до дислокації сил та засобів взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції (далі УПП) в Київській області Департаменту патрульної поліції (далі ДПП) на денну зміну 21.08.2019, затвердженої т.в.о. заступника командира роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , перебували в складі екіпажу «Комета-0107» на патрулюванні м. Біла Церква та автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса.

Відповідно до посадових обов`язків поліцейських патрульної поліції, затверджених Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 №4/1, поліцейський:

- здійснює безперервно та цілодобово патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

- здійснює первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

- здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством;

- у разі отримання інформації про можливе вчинення корупційного чи дисциплінарного правопорушення негайно інформувати безпосереднього керівника та (або) служби моніторингу патрульної поліції і вживати заходів щодо його запобігання та припинення.

Згідно норм ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські взводу №2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_6 та капрал поліції ОСОБА_7 , виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу - представниками влади, на яких ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" та Наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 100 від 03.02.2016 «Про затвердження Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», тимчасово виконуючий обов`язки командира взводу №2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_6 був оснащений нагрудною відеокамерою.

Так, 21.08.2019 поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приблизно о 09:20 години на автодорозі М-05 Київ-Одеса 77 км + 900 метрів зупинили автомобіль марки «ВАМС ПБ33023», держаний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в напрямку міста Києва та у якого було виявлено відсутність бризговика передбаченого конструкцією даного автомобіля, що є порушенням правил дорожнього руху.

В подальшому поліцейським ОСОБА_6 після зупинки даного автомобіля повідомлено водія ОСОБА_3 про причину зупинки та висунуто вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на автомобіль, на що водій ОСОБА_3 відповів згодою.

Після цього, поліцейський ОСОБА_6 та ОСОБА_3 підійшли до службового автомобіля патрульної поліції та останній сів на переднє сидіння. Поліцейський ОСОБА_6 виявив відсутність у водія чинного протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, та повідомив що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, яке передбачає відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

В цей час, в ОСОБА_3 , який усвідомлював, що не має права керувати транспортним засобом без чинного протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, що вчинив порушення правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність, та дізнавшись що в разі повторного вчинення ним аналогічного адміністративного правопорушення його може бути позбавлено права керувати транспортними засобами, виник злочинний умисел спрямований на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду за невчинення службовою особою дії в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього адміністративного протоколу за порушення пункту 31.3.б «Правил дорожнього руху».

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на пропозицію надати та надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою дії в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього адміністративного протоколу за порушення пункту 31.3.б «Правил дорожнього руху», або складання на нього адміністративного протоколу за інше адміністративне правопорушення, за яке передбачене менш суворе покарання, в період часу з 09:24 год. по 09:32 год. 21.08.2019 ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_6 є службовою особою органів Національної поліції України, оскільки той перебував в однострої, представився та мав при собі нагрудний жетон, в посадові обов`язки якого входить робота пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході розмови висловлював словесні пропозиції надати лейтенанту поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 200 гривень за не складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП або складання на нього протоколу про адміністративного правопорушення, за яке передбачене менш суворе покарання.

При цьому, ОСОБА_3 не звертаючи уваги на неодноразові попередження поліцейського ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, продовжуючи свій злочинний намір, 21.08.2019 о 09:32 год. висловлюючи словесні пропозиції надання неправомірної вигоди надав поліцейському ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 200 гривень, за не притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.121 КУпАП.

Після чого, злочинні дії ОСОБА_3 були припинені тимчасово виконуючим обов`язки командира взводу №2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_6 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 369 КК України, за ознаками пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням наданого їй службового становища, та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи, дій з використанням наданого їй службового становища.

30.08.2019 під час досудового провадження відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_3 присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до даної угоди, прокурор та обвинувачений, дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України.

Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 369 КК України, а саме за ознаками: пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням наданого їй службового становища, та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи, дій з використанням наданого їй службового становища.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема пояснив, що 07.08.2019 автомобіль «ВАМС ПБ33023», держаний номерний знак НОМЕР_1 під його керуванням, який рухався в напрямку міста Києва був зупинений працівниками патрульної поліції, та у нього було виявлено відсутність бризговика передбаченого конструкцією даного автомобіля. Після чого 21.08.2019 приблизно о 09:32 год., не звертаючи уваги на неодноразові попередження поліцейського про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, ОСОБА_3 запропонував поліцейському ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за не складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та надав останньому грошові кошти в сумі 200 гривень. В скоєному розкаюється, просив суворо не карати. Також наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 369 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстав, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, а також враховуючи, що злочин, за який притягується ОСОБА_3 відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, який є учасником бойових дій, маючий постійне місце проживання та реєстрації, де характеризується позитивно, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинувачених немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду від 30.08.2019 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30.08.2019 покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Речові докази по справі, а саме грошові кошти в сумі 200 гривень, номіналом по 100 гривень кожна, серії та номеру ЗХ4770719 та КД3014041, після набрання вироком законної сили, конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1