справа № 606/1400/19
Ухвала
26 червня 2019 року м. Теребовля

Слідчий суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000177 від 02 червня 2019 року, -
В С Т А Н О В И В:
До Теребовлянського районного суду Тернопільської області звернувся слідчий СВ Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_5 .
Вивчивши клопотання із долученими до нього додатками встановлено наступне.
02 червня 2019 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_5 знаходився на центральному ринку, неподалік туалету, який розміщений поблизу автовокзалу «Тернопіль», що за адресою вулиця Анатолія Живова, 7 м. Тернопіль, під час чого виявив поліетиленовий пакет із вмістом предмету, який за зовнішніми ознаками схожий на пістолет. Після чого ОСОБА_5 знаючи, що знайдений пістолет є вогнепальною зброєю, вирішив незаконно його придбати та доставити до місця свого проживання.
У цей же час ОСОБА_5 , перебуваючи на центральному ринку, неподалік туалету, який розміщений поблизу автовокзалу «Тернопіль», що за адресою вулиця Анатолія Живова, 7 м. Тернопіль, не маючи на те передбаченого п. 2.3 Інструкції «Про порядок, виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, дозволу на носіння і зберігання бойових припасів, стандартних бойових припасів, вибухових речовин і вибухових пристроїв», взяв вказаний предмет, переконався в тому, що він являється вогнепальною зброєю, чим вчинив умисне, незаконне придбання вказаної вогнепальної зброї.

Після цього ОСОБА_5 діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, перевіз вказаний пістолет до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , чим вчинив незаконне носіння вогнепальної зброї. Вказаний пістолет ОСОБА_5 зберігав за місцем проживання до 21 години 40 хвилин 02 червня 2019 року.

02 червня 2019 року ОСОБА_5 стало відомо, що за добровільну здачу зброї, бойових припасів та вибухових речовин особа звільняється від кримінальної відповідальності і усвідомлюючи той факт, що знайдений 02 червня 2019 року пістолет він придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу, а в разі його виявлення правоохоронними органами, може понести кримінальну відповідальність за свої дії, вирішив знайдену вогнепальну зброю добровільно видати, у зв`язку із чим, того ж дня ОСОБА_5 звернувся до працівників поліції та написав відповідну заяву, після чого оглядом місці події від 02 червня 2019 року сигнальний (шумовий) пістолет моделі «STALKER 2914-UK», який являється короткоствольною вогнепальною зброєю, у якого саморобним способом демонтована втулка, яка перекриває ствол у передній частині, з номером НОМЕР_1 , калібром 9мм Р.А. та справний і придатний для стрільби при цьому снаряди отримують енергію, достатню для враження людини, вилучено працівниками поліції із житлового будинку ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_1 .
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто в незаконному носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні прокурор просив клопотання задоволити.
У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання, мотивуючи його тим, що ОСОБА_5 має намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює, що за вчинення даного злочину може нести покарання, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому є ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні поклався на думку суду.
Заслухавши слідчого Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу в вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 5 ст. 194 КПК України слід відмовити з наступних мотивів.
Відповідно вимог ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, в ході судового розгляду клопотання не доведено, що наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу.
Як на підставу існування ризику, визначеного в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та / або суду.
Однак, в ході розгляду даного клопотання судом вствановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та з часу внесення відомостей до ЄРДР про вчинення ним кримінального правопорушення, не переховувався від органів досудового розслідування.
Даних про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчим як у клопотанні, так і під час його розгляду, не зазначено.
Не підтверджено в судовому засіданні жодним доказом і такий ризик як можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( 1950 року ) передбачено, що кожен чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Оскільки в судовому засіданні не доведено існування будь - якого із ризиків, визначених в ст. 177 КПК України, підстав для задоволення клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України суд не вбачає.
З врахуванням наведеного, керуючись ст. 55, 62 Конституції України, ст. 5, 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ст. 176, 177, 178, 179, 194, 196, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 погодженого з прокурором Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий судя ОСОБА_1