Справа № 635/5373/15-к
Номер провадження 1-кс/635/3364/2019
У Х В А Л А

01 листопада 2019 року сел. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчий суддя - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 від 28.05.2019 про закриття кримінального провадження № 0005594 від 19.11.2013 року, -
В С Т А Н О В И В:
07 жовтня 2019 року заявник ОСОБА_3 звернувся до Харківського районного суду Харківської області зі скаргою на постанову від 28.05.2019 року слідчого Харківського ВП ГУ НП України у Харківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0005594 від 19.11.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.297 КК України.
Подана скарга обґрунтована тим, що слідчим вже втретє приймається рішення про закриття вказаного кримінального провадження, при цьому кожного разу після скасування постанови про закриття кримінального провадження досудове розслідування слідчим не проводиться, а формально виноситься постанова про закриття кримінального провадження. Заявник вважає вказану постанову незаконною, тому просив її скасувати та направити кримінальне провадження №0005594 від 19.11.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.297 КК України, для проведення повного та всебічного досудового розслідування.
Заявник у судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати скаргу за його відсутності та просив її задовольнити.
Слідчий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України її неявка не є перешкодою для розгляду скарги у її відсутності.
Оскільки сторони кримінального провадження у судове засідання не з`явились згідно з ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.
Дослідивши матеріали скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження №0005594 від 19.11.2013, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого Харківського ВП ГУПН у Харківській області ОСОБА_4 перебували матеріали кримінального провадження №0005594 від 19.11.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.297 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 09.08.2013 та за заявою ОСОБА_3 від 05.05.2014.
28 травня 2019 року постановою слідчого Харківського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_4 було закрите кримінальне провадження №0005594 від 19.11.2013, у зв`язку з відсутністю у діянні складів злочинів, передбачених ст.356, ч.1 ст.297 КК України.
Рішення слідчого обґрунтовано тим, що під час досудового розслідування були проведені усі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, а саме: допитані у якості свідків ОСОБА_5 , голова Височанської селищної ради ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому додатково допитати його неможливо, директор ПП «Послуга» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , крім того, було оглянуто місце події, під час якого пошкоджень поховання виявлено не було, у зв`язку з чим слідчий прийшов до висновку щодо відсутності наявності ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.297 КК України, про які стверджує заявник.
Копія постанови про закриття кримінального провадження направлена заявнику 27 вересня 2019 року, що підтверджується штампом на поштовому конверті.
Згідно зі ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Закриття кримінального провадження відповідно до положень глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.
Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.
Відповідно до ч.1-2 та 6 ст.223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Доказуванню у кримінальному провадженні згідно з ч.1 ст.91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч.2 ст.84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Постанова слідчого ОСОБА_4 від 28.05.2019 про закриття кримінального провадження №0005594 від 19.11.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.297 КК України, обґрунтована тим, що під час досудового розслідування був проведений повний обсяг слідчих (розшукових) дій, у ході якого не встановлено ознак кримінального правопорушення.
При цьому, у судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 20 лютого 2019 року вже скасовувалась постанова від 23.07.2018 слідчого Харківського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження№0005594 від 19.11.2013, в якій слідчим суддею встановлено, що у ході досудового розслідування не були виконані усі необхідні слідчі дії відповідно до доручення слідчого ОСОБА_4 , а саме: не встановлено місцезнаходження ПП «Послуга» та правоприємників його послуг, не допитано у якості свідків співробітників щодо розміру виділеного ОСОБА_3 місця для поховання, не витребувано відповідні документи з виділення цього місця, не встановлено місцезнаходження керівника ПП «Послуга» ОСОБА_7 з метою його допиту у якості свідка.
Однак з матеріалів кримінального провадження вбачається, що після скасування постанови від 23.07.2018 слідчого Харківського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0005594 від 19.11.2013 жодних слідчих (розшукових) дій не проведено.
За наведених обставин, 28 травня 2019 року слідчий знову прийшов до висновку про відсутність у діянні складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.297 КК України, та закрив кримінальне провадження.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.
Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.
У ході судового розгляду скарги з метою з`ясування питання щодо дотримання слідчим вимог законодавства про всебічне та повне дослідження всіх обставин, які підлягають доказуванню в даному провадженні, були досліджені матеріали кримінального провадження №0005594 від 19.11.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.358, ч.1 ст.297 КК України, відповідно до яких, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи заявника ОСОБА_3 щодо неповноти проведеного досудового розслідування знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду скарги, а також, що вказана постанова слідчого не мотивована належним чином та не відповідає вимогам процесуального законодавства.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії», пп.103).
Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини», заява №23763/94, пп.104 та «Гюль проти Туреччини», заява №22676/93, п.89 від 14 грудня 2000 року).
Встановлені слідчим суддею під час судового розгляду справи обставини дають підстави зробити висновок про неповноту проведеного досудового розслідування та невідповідність прийнятого рішення про закриття кримінального провадження вимогам закону.
Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим Харківського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_4 постанова від 28 травня 2019 року про закриття кримінального провадження №0005594 від 19.11.2013 ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні та не відповідає вимогам статей 2, 9 КПК України, а також наведеній практиці Європейського суду з прав людини.
За таких обставин, скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова слідчого - скасуванню.
Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 від 28.05.2019 про закриття кримінального провадження № 0005594 від 19.11.2013 року задовольнити повністю.
Скасувати постанову старшого слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 від 28.05.2019 про закриття кримінального провадження № 0005594 від 19.11.2013 року.
Кримінальне провадження №0005594 направити до слідчого відділу Харківського ВП ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали виготовлено 05.11.2019.
Слідчий суддя ОСОБА_1