Справа № 461/3701/19
Провадження № 1-кс/461/4477/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 секретар ОСОБА_2 , за участю Ван ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_4 на постанову заступника начальника СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 15.05.2019 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000201 від 30.10.2018, -

в с т а н о в и в :

Ван ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, звернулась до суду зі скаргою на постанову заступника начальника СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 15.05.2019 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000201 від 30.10.2018. Просить скасувати вищезазначену постанову, мотивуючи тим, що слідчий не провівши усіх необхідних слідчих дії, передчасно виніс постанову про відмову у визнані потерпілою. Вважає таку незаконною, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права. Заявник вважає, що оскаржувана постанова була винесена після проведення однобічного, неповного і упередженого розслідування, під час якого не було здійснено належної перевірки доказів. Висновком слідчого про відмову у задоволені клопотання про залучення ОСОБА_4 потерпілою у межах кримінального провадження є те, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які достатні відомості, які б надавали підстави вважати ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні. Проте, заявник вказує, що у межах даного кримінального провадження вона зазнала значних втрат немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, а саме: було принижено її престиж та ділову репутацію; значно погіршилось здоров`я; було порушено нормальні життєві зв`язки, а прокурором ОСОБА_6 у незаконний спосіб внесено відомості у ЄРДР відносно ОСОБА_4 ..

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала скаргу з мотивів наведених у ній, просила задовольнити.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки; однак його неявка не перешкоджає розгляду скарги відповідно до вимог ст. 306 КПК України.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом прокуратури Львівської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000201 від 30.10.2018 року, за фактом можливого неправомірного внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

10.05.2019 Ван ОСОБА_3 звернулась до Слідчого відділу прокуратури Львівської області із клопотанням, в якому просила: долучити до матеріалів кримінального провадження № 0000201 довідку про надання їй психологічної допомоги; вручивши їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0000201 провести допит як потерпілої у вказаному кримінальному провадженні.

За результатами розгляду клопотання заступником начальника СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_8 15.05.2019 була винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим.

Однак, з таким висновком слідчого не можна погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до Рекомендації Rec (2006) 8 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо допомоги потерпілим від злочинів від 14 червня 2006 р. під поняттям «потерпілий» слід розуміти фізичну особу, що зазнала шкоди, включаючи фізичні ушкодження або психічні травми, душевні страждання або економічні втрати, спричинені діями або бездіяльністю, які є порушенням норм кримінального права держав-членів.

Частиною 5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У вказаному клопотанні ОСОБА_4 зазначає, що у межах даного кримінального провадження вона зазнала значних втрат немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, а саме: було принижено її престиж та ділову репутацію; значно погіршилось здоров`я; було порушено нормальні життєві зв`язки, а прокурором ОСОБА_6 у незаконний спосіб внесено відомості у ЄРДР відносно ОСОБА_4 .

Натомість, як убачається із оскаржуваної постанови, висновком слідчого про відмову у задоволені клопотання про залучення ОСОБА_4 потерпілою у межах кримінального провадження є те, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які достатні відомості, які б надавали підстави вважати ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні.

Відмовляючи ОСОБА_4 у визнані потерпілою у кримінальному провадженні, слідчий лише обмежився цитуванням норм КПК України, однак, мотивів такої відмови не навів. Із змісту оскаржуваного рішення слідчого не вбачається, які конкретно відомості має на увазі слідчий чи які доводи заявника він не приймає до уваги.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

З системного аналізу вищезазначених норм чинного кримінального-процесуального закону можна зробити висновок, що у випадку відмови у визнанні особи потерпілою, обов`язком слідчого, прокурора спростувати вищевказане з наведенням очевидних та достатніх підстав, що підтверджується конкретними доказами.

Проте, дана постанова не містить жодного посилання на конкретні матеріали кримінального провадження, а отже не є вмотивованою. В оскаржуваній постанові, не вказується, яким шляхом слідчий ОСОБА_7 встановлював відсутність обставин про заподіяння моральної, майнової чи іншої шкоди ОСОБА_4 .

Таким чином, розглядаючи клопотання ОСОБА_4 про залучення до кримінального провадження в якості потерпілого, слідчий зобов`язаний був винести вмотивовану постанову, а не обмежуватись формальним викладом процесуального рішення.

Слідчому належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність завданої кримінальним правопорушенням фізичній особі моральної, фізичної або майнової шкоди. В залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи і доводів заявника.

Разом з тим, звертаю увагу заявника на те, що згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Відповідно до п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду;

Відтак, слідчий суддя не наділений повноваженнями надавати вказівки слідчому щодо вчинення конкретних слідчих дій. Такими повноваженнями наділений відповідно до норми ст. 36 КПК України прокурор, які слідчий зобов`язаний виконувати (ч.4 ст. 40 КПК).

Слідчий суддя, в межах своїх повноважень може лише розглянути скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, в даному випадку на рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим та за результатами розгляду якої винести одну із ухвал, зокрема про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Даний перелік є вичерпним, а, відтак, оскільки слідчий суддя не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України, вимога щодо зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні та вручити їй пам`ятку про процесуальні права і обов`язки задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову заступника начальника СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 15.05.2019 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000201 від 30.10.2018.
Зобов`язати заступника начальника СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 10 травня 2019 року про залучення ОСОБА_4 в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000201 від 30.10.2018, відповідно до правил ст.55 КПК України, з урахуванням доводів, викладених в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.
У задоволені скарги в частині зобов`язання слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 визнати ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0000201 від 30.10.2018 та вручити їй пам`ятку про процесуальні права і обов`язки відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .