Провадження № 1-кс/359/1369/2019
Справа № 359/4204/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2019 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна -

ВСТАНОВИВ:
Слідчим відділенням ВП в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000040, внесеному 13.05.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом використання завідомо підробленого документа, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Як зазначено в клопотанні, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 13.05.2019 о 17 год. 00 хв., в терміналі «Д» ДП «МА «Бориспіль» за адресою: Київська область, м. Бориспіль-7, під час здійснення оформлення пасажирів рейсу № 537, сполученням «Київ-Алмати», було виявлено громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час проходження паспортного контролю пред`явив паспорт громадянина Республіки Таджикистан для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , в якому присутні відмітки Державної прикордонної служби України, що не відповідають встановленому зразку.

Так, відповідно до висновку за результатами здійснення поглибленої перевірки документа від 13.05.2019, проведеної інспектором другої категорії групи поглибленої перевірки документів відділення контролю другої лінії ВПС «Бориспіль (Термінал Д)» старшим сержантом ОСОБА_6 , документ містить ознаки часткової підробки та на сторінках 8, 47 присутні відбитки штампів Держприкордонслужби України № 100 від 15.02.2018 р., № 356 від 27.05.2018, № 116 від 20.10.2017, № 116 від 21.01.2018 ППр «Бориспіль» та «Львів», які не відповідають встановленому зразку, а саме: зображення типу пункту пропуску, а саме «літак» у правому верхньому кутку не відповідають встановленому зразку; у проміжках між зовнішньою і внутрішньою рамками ліворуч і праворуч розташований порядковий номер відмітки, який складається з трьох цифр, розміщених стовпчиком, не відповідає встановленому зразку (оригінал - 2 мм); розрив верхньої лінії внутрішньої рамки більший за 1 мм, що не відповідає встановленому зразку згідно наказу АДПСУ № 22; шрифт, яким нанесено напис «Україна» та порядковий номер відбитка не відповідають зразку; праворуч від Державного Герба України розміщено напис «УКРАЇНА», в першій літері «А» присутня нижня засічка на правій ніжці (в оригіналі відсутня); відсутня люмінісценція в УФ променях, довжиною 365 нм., що не відповідає встановленому зразку згідно наказу АДПСУ № 22.

У зв`язку із наявністю достатніх підстав вважати, що виявлені у паспорті невідповідності мають кримінальне походження, 13.05.2019 у ході проведення огляду місця події за адресою: Київська область, м. Бориспіль-7, у ОСОБА_4 вилучено паспорт громадянина Республіки Таджикистан для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначений матеріальний об`єкт може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі був предметом кримінально протиправних дій, а тому в силу ч. 2 ст. 91 КПК України підлягає перевірці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Крім того, з метою підтвердження викладених фактів, до суду буде подано клопотання про проведення судово-технічної експертизи документа, на виконання якої до експертної установи буде направлено паспорт громадянина Республіки Таджикистан для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який буде перебувати у розпорядженні судового експерта.

У зв`язку з викладеним та враховуючи, що вилучений 13.05.2019 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Республіки Таджикистан для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається тимчасово вилученим майном, є предметом кримінального правопорушення, не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речового доказу, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженню, з метою належного збереження речового доказу.

У судове засідання слідчий не з`явився.

Дослідивши подане клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження подано до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З досліджених письмових доказів встановлено, що органом досудового слідства зібрано достатньо даних, які вказують на вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, що безумовно виконає завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є : матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 2 встановлено, що документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що для збереження речових доказів, слід накласти арешт на вище зазначене майно.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-174, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити. Накласти арешт на тимчасово вилучене 13.05.2019 у ході проведення огляду місця події за адресою: Київська область, м. Бориспіль-7, у громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме паспорт громадянина Республіки Таджикистан для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є речовим доказом та предметом кримінально протиправних дій, а також може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_8 -Лесів