Провадження № 1-кп/638/281/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу за обвинувальними актами кримінального провадження № 0004221 від 27.08.2017 року, № 0003389 від 06.07.2017 року, № 0002059 від 16.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувають обвинувальні акти кримінального провадження № 0004221 від 27.08.2017 року, № 0003389 від 06.07.2017 року, № 0002059 від 16.08.2017 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 з посиланням на ризики передбачені ст.177 КПК України, зокрема: можливість впливати на потерпілих та свідків, продовжити злочинну діяльність, додатково зазначивши, що обвинувачений раніше судимий, в провадженні суду перебувають три обвинувальні акти, не працевлаштований, відсутність міцних соціальних зв`язків у останнього. Також, вказала, що злочини, які інкриміновані обвинуваченому вчинені останнім у відношенні жінок похилого віку.

Прокурор ОСОБА_4 підтримала заявлене клопотання.

Потерпілі залишили на розсуд суду вирішення клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений вважали клопотання необґрунтованим та недоведеним, просили змінити запобіжний захід на не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши обвинувальні акти з додатками, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбаченихч.1ст.177 КПК України, які враховувались при обранні відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування (рішення ЄСПЛ «Смірнови проти Росії»(п. 60).
У справі «Сергій Волосюк проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зі спливом певного часу тяжкість злочину, в якому особа підозрюється чи обвинувачується, як єдина підстава тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може бути достатньою.
Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).
Так, станом на 20.09.2019 року, наявність ризиків, передбачених ст.177КПК України на які посилається сторона обвинувачення, не зменшилась, що є достатньою підставою для продовження строку тримання під вартою.
Вирішуючи питання щодо продовження строку обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд бере до уваги те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей немає, що свідчить про відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, які можуть слугувати стримуючим фактором запобігання ризиків зазначеним прокурором.

Інші, менш суворі запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого і продовження раніше обраного щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним, а відтак клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою є обґрунтованим та такими що підлягає задоволенню.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
При цьому суд враховує, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не продовживши строк тримання під вартою.
Враховуючи викладене, суд не знаходить правових підстав для задоволення клопотання захисника та обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.
З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на строк, що не перевищує двох місяців.
Керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 60 діб - до 18 листопада 2019 року.
В задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

Оголосити перерву до 30 жовтня 2019 року до 14 год. 00 хв. для виклику потерпілих.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів.

Головуючий