Ухвала
Іменем України
29 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 753/8056/16-к

провадження № 51- 4891 впс 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні подання голови Київського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження

№ 0011889 за обвинуваченням ОСОБА_6

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
установив:
До Верховного Суду у порядку ст. 34 КПК України надійшло подання голови Київського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 0011889 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
У поданні зазначено, що ухвалою Київського апеляційного суду

від 15 жовтня 2019 року задоволено подання в.о. голови Дарницького районного суду м. Києва про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 до Верховного Суду для вирішення питання про передачу вказаної справи з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Подання мотивовано тим, що кримінальне провадження надійшло до Дарницького районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної підсудності, так як злочин, в якому обвинувачується

ОСОБА_6 , було вчинено у м. Львові по вул. Газова, 26, тобто у межах територіальної підсудності одного з районних судів м. Львова.
На вищезазначене подання прокурор Київської місцевої прокуратури

№ 2 ОСОБА_7 подав заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні подання Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 до суду за місцем вчинення злочину,

так як це не забезпечить його оперативності та ефективності, оскільки згідно з реєстром досудового розслідування кримінального провадження

№ 0011889, фактично усі учасники кримінального провадження проживають та постійно перебувають у м. Києві, здебільшого у Дарницькому районі.
Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду подання. Клопотань про відкладення дати розгляду подання не надходило.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора та обвинуваченого, які просили залишити подання без задоволення, перевіривши наведені у поданні доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку,

що подання задоволенню не підлягає на таких підставах.
Відповідно доч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Згідно з матеріалами кримінального провадження та обвинувальним актом, місцем вчинення інкримінованих ОСОБА_6 дій, які складають об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, є приміщення хостелу «Vitan», розташованого за адресою: м. Львів, вул. Газова, будинок № 26, що відноситься до територіальної юрисдикції одного з районних судів м. Львова.

В той же час абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК України передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тощо.
З огляду на ч. 3 ст. 34 цього Кодексу питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
За змістом положень ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження

є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа

не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , неповнолітній потерпілий, його законний представник та 12 свідків проживають у м. Києві, в тому числі й обвинувачений, 5 свідків є мешканцями Київської області, досудове розслідування проводилось слідчим відділом Дарницького УП ГУ НП у місті Києві, обвинувачення підтримує Київська місцева прокуратура № 2, і тільки 2 свідки мешкають у м. Львові та області.
Таким чином, враховуючи викладене та положення абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК України, з метою забезпечення оперативності й ефективності кримінального провадження, а також дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів вважає за необхідне

визнати цей випадок винятковим та відмовити у задоволенні подання голови Київського апеляційного суду.
Керуючись ст. ст. 32, 34 КПК України, Суд
постановив:
У задоволенні подання голови Київського апеляційного суду відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною

й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3