Кримінальне провадження № 194/1198/19
Номер провадження 1-кп/194/168/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2019 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого- ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2019 року за № 0000290 у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кізел, Пермської області, РФ, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 30 серпня 1991 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 р.) до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, з застосуванням ст. 14 КК України лікування від наркоманії;

- 10 листопада 1994 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 81 КК України (в редакції 1960 р.) до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 24 липня 1998 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ст. 94, ст. 44, ч. 3 ст. 42 КК України (в редакції 1960 р.) до 6 років 2 місяців позбавлення волі;

- 20 вересня 2004 року Саксаганським районним судом м. Кривій Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

- 13 вересня 2006 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 02 березня 2010 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 11 червня 2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 12 лютого 2014 року умовно-достроково на 5 місяців 22 дня;

- 04 лютого 2015 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнений 17 січня 2019 року по відбуттю строку покарання;

- 19 червня 2019 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 11 червня 2019 року о 10.35 годині, знаходячись в приміщенні інфекційного відділення КЗ «Тернівська центральна міська лікарня» ДОР», розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Маяковського, 22, зайшовши в палату для хворих № 1 та побачивши на ліжку жіночу сумку, яка належала пацієнтці лікарні ОСОБА_6 , розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи по раптово виниклому злочинному умислу, спрямованому на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, але не знаючи того, що за його діями через систему відеоспостереження спостерігають працівники лікарні, а саме: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, умисно, повторно, таємно, незаконно заволодів майном із сумочки, а саме: гаманцем жіночим, в якому знаходилися гроші в сумі 204 грн., після чого, почув, як в бік палати біжать ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які з метою повернення викраденого звернулися до ОСОБА_4 з вимогами: «Стій», на що ОСОБА_4 , розуміючі, що його дії, які були спрямовані та таємне повторне викрадення чужого майна, виявлені та стали поміченими працівниками лікарні, не відреагував та з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на викрадення чужого майна, умисно, відкрито, повторно, прискорив свій крок та вибіг з інфекційного відділення через другий вихід, не зважаючи на зауваження ОСОБА_8 , яка бігла за ним та намагалася його зупинити в дворі лікарні. ОСОБА_4 з викраденим майном з місця події зник, та розпорядився викраденим на свій розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 20 4 грн.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 розглянути без її участі, претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має. Покарання просила призначити на розсуд суду та не заперечувала проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 11 червня 2019 року о 10.35 годині, знаходячись в приміщенні інфекційного відділення КЗ «Тернівська центральна міська лікарня» ДОР» в м. Тернівка, відкрито викрав гаманець з грошима з жіночої сумки. З правовою кваліфікацією злочину згоден, з сумою викрадених коштів погодився. Не заперечував проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, правильно розуміє обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він громадянин України, раніше неодноразово судимий, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає: рецидив злочинів.
Суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69, 69-1 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 19 червня 2019 року вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та засуджений до 2 років позбавлення волі.
Встановлено, що злочини, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України в цьому кримінальному провадженні, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив до ухвалення попереднього вироку суду від 19 червня 2019 року.
Згідно положень ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, за сукупністю злочинів.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , те що він вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, те, що він раніше судимий, в тому числі за умисні злочини проти власності, офіційного джерела доходів не має, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за пред`явленим обвинуваченням в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим покаранням.
Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим, призначеним покаранням за цим вироком поглинути покарання, призначене за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 червня 2019 року, та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 11 червня 2019 року.

Речові докази по кримінальному провадженню:
- гаманець, грошові кошти, перепустка та банківські карточки, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцеві ОСОБА_6 ;

- DVD диск з відеозаписом, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1