Справа № 214/6691/19
1-кс/214/1934/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року, слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 10.05.2019 року по кримінальному провадженню № 0001029 від 01.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 365-2 КК України про арешт майна, яке погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 ,-
ВСТАНОВИВ:
04 вересня 2019 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 про арешт майна.
Відповідно до клопотання слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ставиться питання про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, а саме: житловий будинок загальною площею 236,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, кадастровий номер -05-010-0032, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з забороною розпорядження та відчуження вищевказаними об`єктами.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує наступним.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 31.05.2019 року до Саксаганського ВП КВП надійшла письмова заява від гр. ОСОБА_5 , про те, що уповноважена особа, державний реєстратор КП «Криничанського БТІ» Дніпропетровської області ОСОБА_6 , шляхом зловживання своїми повноваженнями, за відсутності законних підстав, 11.03.2019 безпідставно позбавила права власності на нерухоме майно житловий будинок загальною площею 236,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, кадастровий номер -05-010-0032, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Про що ОСОБА_6 внесла відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В результаті протиправних дій посадової особи, державного реєстратора, спричинено тяжкі наслідки заявникові у вигляді безпідставного позбавлення права власності на нерухоме майно.

В ході допиту потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено, що 11.03.2019 року державним реєстратором КП «Криничанське БТІ», смт. Кринички Дніпропетровська область ОСОБА_6 було зареєстровано право власності на майно ОСОБА_5 за ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС». Згідно із інформацією із реєстру прав власності, підставою для виникнення права власності вказано зокрема: вимога про усунення порушень кредитного договору №115 від 01.12.2017 р., видавник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС». Але дану вимогу ані ОСОБА_5 , ані ОСОБА_7 не отримували, навіть не знали про її існування.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Тобто, іпотекодержатель ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС» повинна була направити на адресу боржника ОСОБА_7 та майнового поручителя мене ( ОСОБА_5 ) вимогу, а боржник та поручитель повинні були обов`язково отримати вказану вимогу, оскільки в них є переважне право викупу предмета іпотеки шляхом погашення суми боргу.

Для державного реєстратора принциповою умовою для реєстрації права власності на предмет іпотеки (в позасудовому порядку) є наявність не лише самого тексту вимоги, але й докази надсилання на адресу боржника та майнового поручителя, але й доказ отримання вимоги вказаними особами (підтверджується поштовим повідомленням відділу зв`язку про вручення поштового відправлення).

Але, як видно з інформаційної довідки, в переліку документів, наданих державному реєстратору для проведення реєстрації права власності на предмет іпотеки, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС» не надала докази відправки та вручення вимоги боржнику та майновому поручителю.

Державний реєстратор КП «Криничанське БТІ» ОСОБА_6 повинна була ретельно перевірити документи, які подавались для реєстрації, та, у разі виявлення невідповідності документів, прийняти рішення про відмову у державній реєстрації права власності на предмет іпотеки за ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС».

Таким чином, в діях посадових осіб КП «Криничанського БТІ» Дніпропетровської області вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 365-2 ч.1 Кримінального кодексу України.

Є підстави вважати та існує досить висока ймовірність того факту, що об`єкт нерухомості, що є на сьогоднішній день незаконною власністю третьої особи, без згоди потерпілої в будь-який момент може бути відчужено на користь інших осіб, що може у разі невжиття заходів заборони відчуження об`єкту нерухомого майна істотно ускладнити захист потерпілої законних прав на власність, і тому потребує заходів забезпечення у вигляді арешту належного їй майна та заборони його відчуження.

Слідчий в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та час розгляду клопотання. При цьому слідчий ОСОБА_3 надав до суду заяву в якій просив розглянути клопотання без його участі та задовольнити його в повному обсязі.

Прокурор та ОСОБА_8 в судове засідання також не з`явилися, що за змістом ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту на майно, вважаю, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Частина 2 ст.131 КПК України передбачає, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Так, в судовому засіданні встановлено, що 01.06.2019 року слідчим ОСОБА_3 були внесені дані до ЄРДР за № 0001029 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.365-2 КК України (а.с. 2).

Відповідно до зазначеного витягу, 31.05.2019 року до Саксаганського ВП КВП надійшла заява від гр. ОСОБА_5 про те, що невстановлена особа 11.03.2019 року, зловживаючи своїми повноваженнями у наданні публічних послуг, здійснила перереєстрацію будинку належного заявниці, чим спричинила останній істотної шкоди. Обставини події встановлюються (а.с.3).

При цьому, згідно інформації з Державного реєстру речових правна нерухоме майно вбачається, що нерухоме майно про накладення арешту на яке ставиться питання в клопотанні слідчого, на даний момент належить ОСОБА_8 , на підставі відповідних договорів купівлі-продажу №№926, 927. При цьому, ні матеріалами клопотання, ні стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведено, що зазначене нерухоме майно перебуває у власності недобросовісного набувача.
Відповідно до абзацу 2 частини 10 статті 170 КПК України, не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою збереження речових доказів.

За змістом ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Нiхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Суд також звертає увагу на вимоги ч.11 ст.170 КПК України, якими регламентовано, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Разом з тим, документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання жодним чином не підтверджують наявність будь-якої з наведених вище обставин, з урахуванням того, що станом на день звернення слідчим до суду з клопотанням, зазначене в ньому нерухоме майно ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС» відчуженодобросовісному набувачу ОСОБА_8 , згідно договорів купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 .

Між тим, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, тобто повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Так, з клопотання слідчого слідує, що Державний реєстратор КП «Криничанське БТІ» ОСОБА_6 повинна була ретельно перевірити документи, які подавались для реєстрації, та, у разі виявлення невідповідності документів, прийняти рішення про відмову у державній реєстрації права власності на предмет іпотеки за ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС». Підставою такої відмови мала слугувати відсутність в переліку документів, наданих державному реєстратору доказів відправки та вручення вимоги (про усунення порушень кредитного договору №115 від 01.12.2017 р., видавник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС») боржнику та майновому поручителю, що видно з інформаційної довідки.

При цьому, зі змісту долучених до клопотання пояснень державного реєстратора ОСОБА_6 вбачається, що представником ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС» було подано повний пакет документів, необхідних для проведення державної реєстрації права власності на будинок та земельну ділянку під будинком. Зокрема, разом із заявою подано вимогу про усунення порушень кредитного договору №115 від 01.12.2017 видавник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС» та поштове повідомлення про вручення, що в повній мірі відповідає вимогам пункту 61 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127) та є підставою для проведення державної реєстрації права власності за іпотекодержателем. У зв`язку з відповідністю заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства…було прийнято рішення про державну реєстрацію (а.с.25-26).

Отже, слідчим в клопотанні та документах на його обґрунтування не доведено, що державному реєстратору для проведення реєстрації права власності на предмет іпотеки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС» не було надано доказів відправки та вручення вимоги боржнику та майновому поручителю. Також, слідчим не доведено та не обґрунтовано в клопотанні, що інформаційна довідка, яку до нього долучено взагалі має містити інформацію такого змісту.

Враховуючи зазначене вище, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність даного клопотання, оскільки слідчим не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, жодній особі не повідомлено про підозру у його вчиненні, а відтак і не доведено наявності умови щодо розумності та співмірності обмеження прав власності завданням кримінального провадження, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального як арешт майна, а в конкретному випадку майна, що перебуває у власності добросовісного набувача.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Враховуючи викладене, а також те, що слідчий не довів необхідність арешту, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 10.05.2019 року по кримінальному провадженню № 0001029 від 01.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 365-2 КК України про арешт майна, яке погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1