Справа № 515/52/19
Провадження № 1-кп/492/137/19
ВИРОК
Іменем України

19 листопада 2019 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арциз Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000311, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Райлянка Саратського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні потерпілий та обвинувачений звернулися до суду з клопотанням про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 19 листопада 2019 року.

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про примирення ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, за наступних обставин.

Так, 02 вересня 2018 року. приблизно о 21 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки в суспільстві, в присутності потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , почав виражатися нецензурною лайкою в адресу свідка ОСОБА_10 , чим принизив його людську гідність.

Продовжуючи свої хуліганські дії, демонструючи свою завзятість, проявляючи особливу зухвалість, ОСОБА_6 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , схопив в руки совкову лопату якою розтрощив вхідні двері до будинку потерпілого ОСОБА_4 .

Наведені умисні дії ОСОБА_6 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Як вбачається з обвинувального акту та угоди про примирення ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, щиро розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_4 погодилися між собою на призначення обвинуваченому покарання за це кримінальне правопорушення (злочин) у вигляді обмеження волі строком на один рік, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, іспитовий строк один рік.
Розглядаючи, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
В силу ч. ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, потерпілий та обвинувачений добровільно уклали угоду про примирення.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_6 погодитися на підписання угоди про примирення, характеру пред`явленого йому обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення.

Обвинуваченому ОСОБА_6 та потерпілій ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх, обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а тому визнання ним вини є цілком виправданим.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлені.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов потерпілого у кримінальному провадженні залишити без розгляду.
Суд не вирішує питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України так як речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 19 листопада 2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді у вигляді обмеження волі строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на один рік, який обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 19 листопада 2019 року.
Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1