Справа № 333/507/19
Провадження № 1-кп/333/322/19
ВИРОК
Іменем України

05 червня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, українця, громадянина України, освіта неповна середня, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.01.2005 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України із застосуванням вимог ст.69, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі;
- 21.03.2016 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;
- 31.03.2016 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України із застосуванням вимог ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 11.10.2018 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 3 місяці 5 днів,
за обвинуваченням його у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучі раніше неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності, судимість за які, в установленому законом порядку, не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову скоїв аналогічний злочин за таких обставин.
15.01.2019 року, приблизно о 13 год. 14 хв., ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля буд.24 по вул. Європейській у м. Запоріжжя, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 і, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя або здоров`я потерпілого, яке виразилося у нанесенні останньому 4 ударів по голові, після чого штовхнув руками потерпілого, від чого ОСОБА_6 впав на землю.
У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свої дії, з метою подолання опору з боку потерпілого, наніс останньому ще два удари по голові та, шляхом вільного доступу, із внутрішньої правої кишені куртки ОСОБА_6 , відкрито викрав майно останнього, а саме:
- гаманець із шкіри чорного кольору із вставками червоного кольору з написом «GRANDE PELLE», який для потерпілого майнової цінності не має, в якому знаходилися: грошові кошти у розмірі 200 грн; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «DAEWOO SENS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , банківська картка «Ощадбанк» та посвідчення учасника бойових дій на ім`я потерпілого, які для ОСОБА_6 майнової цінності не мають;
- металеву флягу у чохлі з написом «ANTONIO BALISA», яка для потерпілого також майнової цінності не має.
Після цього, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину разом з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Таким чином, протиправними діями останнього потерпілому ОСОБА_6 було спричинено майнову шкоду на суму 200 грн.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 як скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, він визнає у повному обсязі. При цьому пояснив, що 15.01.2019 року, знаходячись у кафе «Верона», розташованого по вул. Чумаченка у м. Запоріжжі, він зустрів потерпілого, якого знає як ОСОБА_7 . Раніше, приблизно в 2015 році, точної дати пояснити він не може, потерпілий здійснював найм працівників на будівництво, серед яких був і він. Але у подальшому, потерпілий не виконав свої зобов`язання та не розплатився з ним сумою, приблизно 1 000 грн.
Побачивши потерпілого, вони поспілкувалися біля кафе, де він виказував свої претензії через несплату заборгованості. Через деякий час ОСОБА_6 вийшов з приміщення кафе, але він наздогнав його біля будинку по вул. Європейській. Між ним знову зав`язалася розмова через заборгованість, яку потерпілий не визнавав. Під час цієї бесіди, він вдарив ОСОБА_6 2-3 рази рукою по голові, після чого потерпілий впав. Потім він ще декілька разів вдарив потерпілого кулаком у голову та забрав у ОСОБА_6 металеву флягу та гаманець, в якому грошових коштів не було, а знаходилися документи на ім`я останнього.
Після цього, він пішов додому та заснув, а через декілька годин до нього прийшли працівники поліції, які відвезли до відділення поліції. Корисливого умислу у його діях не було, так як речі у ОСОБА_6 він забрав до того моменту, поки останній з ним не розрахується. Про це свідчить, той факт, що забрані у потерпілого речі він не продав, а поклав у себе у кімнаті на стіл.

Суд, проаналізував зміст показань обвинуваченого вважає, що ОСОБА_5 фактично свою вину у повному обсязі не визнав, незважаючи на такі запевнення останнього.

Крім показань обвинуваченого, на думку суду, вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, повністю підтверджується такими доказами:

- даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 15.01.2019 року, згідно яких потерпілий просить органи поліції притягти до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 15.01.2019 року, близько 13-00 год., біля буд.26 по вул. Європейській у м. Запоріжжі з внутрішнього карману куртки відкрито заволоділа його гаманцем з грошима у сумі 200 грн та особистими документами;

- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000167, згідно яких ОСОБА_6 звернувся до Комунарського ВП із заявою про вчинення злочину, правова кваліфікація злочину ч.2 ст.186 КК України;

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду пояснив, що 15.01.2019 року, в денний час, він зі своїми друзями відпочивав у кафе «Верона» по вул. Чумаченко у м. Запоріжжі. В якийсь момент до їх компанії підійшов ОСОБА_5 , який почав йому пред`являти матеріальні претензії. Вони з обвинуваченим вийшли на вулицю, де продовжили розмову. ОСОБА_5 зазначив, що колись він здійснював найм працівників на роботу на будівництво, а у подальшому не розрахувався з останнім. Але він ці факти заперечував, так як такого не було. Після цього, він повернувся до кафе, а невдовзі пішов додому.
У подальшому, він погано пам`ятає події, так як в той день знаходився у стані алкогольного сп`яніння та пройшло вже майже півроку. Він пам`ятає лише той момент, коли вже перебував на землі і поряд стояла якась дівчина, яка повідомила, що його пограбували. Він оглянув свої кишені та виявив, що у нього пропали металева фляга та гаманець, в якому знаходились: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «DAEWOO SENS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , банківська картка «Ощадбанк» та посвідчення учасника бойових дій на його ім`я, що не мають матеріальної цінності, та гроші у сумі 200 грн. Чи застосовував до нього в той день ОСОБА_5 , насильство, він не пам`ятає. Які у нього були тілесні ушкодження не пам`ятає, від проходження судово-медичної експертизи відмовився. До обвинуваченого матеріальних та моральних претензій не має, просить суд останнього суворо не карати;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що вона працює слідчим Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. 15.01.2019 року, у період часу з 13 год. 15 хв. до 13 год. 20 хв., вона знаходилася з ОСОБА_9 біля банкомату, розташованому по вул. Європейській у м. Запоріжжі. В один момент вона побачила, що неподалік гучно розмовляють три чоловіка: ОСОБА_5 , потерпілий та ще один чоловік, який на її думку, був знайомим обвинуваченого. Між ним відбувся конфлікт, під час якого ОСОБА_5 пред`являв претензії потерпілому. Після цього, вона побачила як обвинувачений наніс ОСОБА_6 2-3 удари по обличчю та обшукував кармани куртки потерпілого, в цей момент останній вже знаходився на землі. Коли вони з ОСОБА_9 підійшли безпосередньо до міста конфлікту та представилися працівниками правоохоронних органів, обвинувачений та інший невідомий чоловік швидко зникли;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що він працює прокурором місцевої прокуратури №2 м. Запоріжжя. 15.01.2019 року, приблизно о 13 год 15 хв., він знаходився з ОСОБА_8 біля банкомату, розташованому по вул. Європейській у м. Запоріжжі. Неподалік стояла група з трьох чоловіків, які спочатку спілкувалися, серед них був обвинувачений, потерпілий та ще один чоловік знайомий ОСОБА_5 . Через декілька хвилин вказані чоловіки змістилися трохи далі і він побачив, як ОСОБА_5 наніс потерпілому один удар у пахову область. Після цього, він обійшов з ОСОБА_8 банкомат, щоб підійти до чоловіків, і побачив, що ОСОБА_6 лежить вже на землі, а обвинувачений наніс останньому 2 удари кулаком в обличчя, після чого обшукав кармани куртки потерпілого. Коли вони з ОСОБА_8 підійшли до чоловіків, обвинувачений пояснив, що у них потерпілим все нормально та після цього зник разом з невідомим чоловіком. Коли потерпілий піднявся, прийшов до себе, то виявив, що у нього з куртки пропав гаманець та металева фляга. У подальшому були викликані працівники поліції. В той день ОСОБА_6 знаходився у стані алкогольного сп`яніння;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду пояснив, що він працює оперуповноваженим Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. 15.01.2019 року у денний час до чергової частини Комунарського ВП поступив дзвінок, що по вул. Європейській у м. Запоріжжі було скоєно грабіж. Коли він виїхав на місце вчинення злочину, було встановлено, що до нього причетний ОСОБА_5 , до якого через деякий час поїхав додому. Обвинувачений знаходився вдома у стані алкогольного сп`яніння та відпочивав. На його питання з приводу грабежу, ОСОБА_5 відповів, що потерпілий мав перед ним заборгованість. У подальшому він з обвинуваченим поїхав до відділення поліції, а останній з собою взяв викрадені у потерпілого гаманець та флягу, які знаходилися у квартирі ОСОБА_5 ;

- даними, отриманими під час пред`явлення особи для впізнання від 15.01.2019 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 15.01.2019 року нанесла йому один удар в обличчя і заволоділа гаманцем та металевою флягою;

- даними, отриманими під час огляду CD-R диску «ANV» 700 Mb, білого кольору, що був наданий представником ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капітал» на адресу слідчого Комунарського ВП, згідно яких на вказаному диску знаходиться відеофайл «Чумаченка,37». При відтворенні вказаного відеофайлу встановлено, що відеозапис записаний з відеокамери, встановленої над входом до ломбарду «Капітал» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 37 у м. Запоріжжі. Відеозапис здійсненний у період з 13 год 00 хв. до 13 год. 29 хв. 15.01.2019 року;

- даними, отриманими під час огляду у судовому засіданні відеофайлу «Чумаченка,37» з CD-R диску «ANV» 700 Mb, білого кольору, згідно яких встановлено, що 15.01.2019 року о 13 год. 10 хв. на відео з`являються три чоловіки, які стоять та спілкуються між приміщенням магазину та банкоматом. У судовому засіданні на вказаному відеозаписі обвинувачений впізнав себе та потерпілого. О 13 год. 14 хв. 40 сек. чоловіки відходять за приміщення магазину та обвинувачений наносить потерпілому 4 удари кулаком у голову, після чого штовхає ОСОБА_6 , який падає на землю. Потім, ОСОБА_5 наносить потерпілому ще два удари кулаком в голову, після чого правою рукою з внутрішнього карману куртки потерпілого щось забирає. В 13 год. 15 хв. 50 сек. до чоловіків підходять свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . О 13 год. 17 хв. 20 сек. обвинувачений та невідомий чоловік покидають місце злочину;

- даними протоколу затримання від 15.01.2019 року ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України, згідно яких у обвинуваченого було виявлено та вилучено гаманець із шкіри чорного-червоного кольору з написом «GRANDE PELLE» та металеву флягу у чохлі з написом «ANTONIO BALISA»;

- даними, отриманими під час огляду 16.01.2019 року гаманця та металевої фляги, вилучених у ОСОБА_5 під час обшуку при його затримання у порядку ст. 208 КПК України, в ході якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав свої речі, які у нього були викрадені 15.01.2019 року;

- даними, отриманими під час огляду 21.01.2019 року документів, що знаходилися у гаманцю, вилученому у ОСОБА_5 , в ході якого встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «DAEWOO SENS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , банківська картка «Ощадбанк» та посвідчення учасника бойових дій видані на ім`я ОСОБА_6 ;

- речовими доказами: гаманцем із шкіри чорного кольору із вставками червоного кольору з написом «GRANDE PELLE», свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «DAEWOO SENS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , банківською карткою «Ощадбанк» та посвідченням учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_6 , металевою флягою у чохлі з написом «ANTONIO BALISA», CD-R диском «ANV» 700 Mb, білого кольору.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).
В даному випадку, на думку суду, досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

До твердження обвинуваченого стосовно того, що у нього не було корисливого мотиву під час вчинення злочину, суд відноситься критично. Версія ОСОБА_5 , що потерпілий мав перед ним певну заборгованість не підтвердилася під час судового розгляду. Сторона захисту у судовому засіданні не надала суду належних і допустимих доказів, що була укладена будь-яка домовленість з приводу заборгованості та складена відповідна розписка. Крім того, потерпілий ОСОБА_6 заперечував проти наявності будь-якої заборгованості перед обвинуваченим та зазначив, що між ними відсутні були будь-які трудові або інші відносини. ОСОБА_5 на питання суду не зміг чітко вказати дату та зазначити, при яких обставинах, і які саме зобов`язання не виконав потерпілий.

В ході судового розгляду суд також дослідив документи, що характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.
Судом обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , не встановлено. Твердження ОСОБА_5 про його каяття, на думку суду, не відповідає дійсності. Щире каяття характерне тим, що воно засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через її щирий осуд, визнання вини і готовність підлягати кримінальній відповідальності. Обвинувачений фактично своєї вини повністю не визнав та суду намагався довести, що у нього був відсутній корисливий мотив злочинів.
Обставиною, обтяжуючою покарання ОСОБА_5 є рецидив злочинів.
Доводи захисника щодо неможливості врахування рецидиву злочину, так як у формулюванні обвинувачення ця обставина визнана кваліфікуючої ознакою, суд не приймає до уваги, виходячи з такого.
Відповідно до ст.34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. ОСОБА_5 має судимості за умисні злочини, що підтверджується даними кримінального провадження.
Згідно вимог ч.4 ст.67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Деякими статтями Особливої частини КК України (зокрема, 133, 164, 165, 187, 201) рецидив тотожних злочинів (так званий спеціальний рецидив) передбачено як кваліфікуючу вчинення злочину ознаку. Ця обставина, як правило, формулюється шляхом вказівки на вчинення відповідного злочину «особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею» або іншим подібним чином.
В даному кримінальному провадженні під час кваліфікації дій ОСОБА_5 рецидив злочину відсутній як кваліфікуюча ознака, а така кваліфікуюча ознака як «повторність» не є тотожною з рецидивом злочину. Тому, суд вважає, за можливе врахувати рецидив злочину як обставину, обтяжуючу покарання ОСОБА_5 .

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким, суспільну небезпечність та характер скоєного злочину (із застосуванням фізичного насильства), особу обвинуваченого: раніше неодноразово судимий за скоєння умисних, у т.ч. корисливих злочинів, має постійне місце мешкання, не одружений, не працює, його вік та здоров`я (перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності». Також, ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря-інфекціоніста з діагнозом: В 20, І кл. ст. ВІЛ-інфекція), відсутність осіб на утриманні. Крім того, суд приймає до уваги той факт, що обвинувачений скоїв злочин, знаходячись на умовно-достроковому звільненні, звільнившись з виправної колонії лише у жовтні 2018 року, тобто всього за три місяці до вчинення злочину.

Враховуючи особистість ОСОБА_5 , конкретні обставини кримінального провадження, факт відсутності обставин, що пом`якшують покарання, обставину, що обтяжує покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, тому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ч.1 ст.71 КК України.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Доводи захисника та обвинуваченого щодо застосування вимог ч.1 ст.69 КК України, суд не приймає до уваги, так як відсутні підстави для призначення ОСОБА_5 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, враховуючи встановлені судом обставини, а саме: відсутність обставин, що пом`якшують покарання.

З урахуванням відсутності виняткових обставин, суд не вбачає підстав для застосування вимог ч.3 ст.377 КПК України та вважає за необхідне залишити запобіжний захід ОСОБА_5 тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Також, на думку суду, обвинуваченому необхідно зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 , виходячи з приписів ч.5 ст.72 КК України.

У кримінальному провадженні цивільний позов потерпілим не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2019 року накладено арешт на гаманець з написом «GRANDE PELLE» та металеву флягу у чохлі з написом «ANTONIO BALISA».

Крім того, постановами слідчого майно потерпілого ОСОБА_6 , а саме: гаманець із шкіри чорного кольору із вставками червоного кольору з написом «GRANDE PELLE», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «DAEWOO SENS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , банківська картка «Ощадбанк» та посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_6 , металева фляга у чохлі з написом «ANTONIO BALISA» та CD-R диск «ANV» 700 Mb, білого кольору визнані речовими доказами.
Відповідно до п.п.5, 7 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому:
- гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю). Враховуючи, що майно ОСОБА_6 було предметом злочину, воно повернуто власнику, тому його необхідно залишити потерпілому;
- документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання. Відповідно до п.1 ч.2 ст.99 КПК України до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні). Отже, враховуючи, що на CD-R диску «ANV» 700 Mb, білого кольору міститься інформація, що стосується скоєного ОСОБА_5 злочину, тому він є документом, який необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений на гаманець з написом «GRANDE PELLE» та металеву флягу у чохлі з написом «ANTONIO BALISA», згідно ч.4 ст.174 КПК України, суд скасовує.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2016 року і остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Речові докази:
- гаманець із шкіри чорного кольору із вставками червоного кольору з написом «GRANDE PELLE», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «DAEWOO SENS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , банківську карткою «Ощадбанк» і посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_6 , металеву флягу у чохлі з написом «ANTONIO BALISA», що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому;
- CD-R диск «ANV» 700 Mb, білого кольору, що зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити у кримінальному провадженні.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити запобіжний захід тримання під вартою.
Зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 15.01.2019 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Скасувати арешт на гаманець з написом «GRANDE PELLE» та металеву флягу у чохлі з написом «ANTONIO BALISA», накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя 18.01.2019 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1