Справа № 640/6755/19
н/п 1-кп/640/740/19
"05" червня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка, Валківського району, Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Покровське Зінковського району Полтавської області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , фактично мешкає АДРЕСА_4 ,
в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
У судовому засіданні прокурор зазначив, що відсутні підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п.1-4 ч.2 ст. 314 КПК України, перешкод для призначення судового засідання немає.
Представник потерпілого ТОВ «Магнум трейд ЛТД», захисники та обвинувачені, зазначили, що справа підлягає призначенню у судове засідання. Обвинувачений ОСОБА_9 заявив клопотання про виклик під час судового розгляду свідків захисту, які можуть повідомити його місцезнаходження 10.02.2019р.
Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Тобто, після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Суд зазначає, що згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
У відповідності до п.3, п.5, п.9 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити: анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; дату та місце його складення та затвердження.
Так, у постанові ВСУ від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16 суд зауважив, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
З обвинувального акту вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_9 за епізодом від 10.02.2019р. кваліфіковані за ч.3 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням до сховища.
Разом з тим, в у фактично встановлених обставинах не відображено, які саме дії ОСОБА_9 є небезпечними для життя і здоров`я потерпілого, також не відображено це і у формулюванні обвинувачення.
Тобто, формулювання обвинувачення є нечітким (за епізодом від 10.02.2019р.), що свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення та порушує право обвинуваченого на захист. В подальшому це позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення на виконання вимог ст.348 КПК України, і розглянути кримінальне провадження в його межах.
Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується саме змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).
Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року.
Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.
Крім того, за епізодом від 18.02.2019р., який інкримінований обом обвинуваченим, зазначено, що « ОСОБА_9 та ОСОБА_10 одягнули раніше заготовлені маски (балаклави) та зайшли всередину приміщення вищевказаного клубу «Космолот», де скоїли напад на адміністратора закладу ОСОБА_11 . При цьому, відповідно до розподілених ролей ОСОБА_9 повалив ОСОБА_11 на підлогу та почав душити, застосовуючи насильство, яке сприймалось потерпілим, як небезпечне для його життя та здоров`я». Тобто у фактично встановлених обставинах зазначено, що ОСОБА_11 є потерпілим, що також узгоджується із реєстром матеріалів досудового розслідування де ОСОБА_11 вказаний як потерпілий. Однак у обвинувальному акті - анкетні відомості ОСОБА_11 саме як потерпілого не зазначені.
Також у обвинувальному акті відсутня дата його складання.
Враховуючи, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, встановленим п.3, п.5, п.9 ч.2 ст. 291 КПК України, а тому у відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Враховуючи повернення обвинувального акту, клопотання обвинуваченого про виклик та допит свідків захисту, судом не розглядається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 291, 314 КПК України, суд, -
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м.Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.
Повний текс виготовлено та проголошено 10.06.2019р.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2