Ухвала

Іменем України
26 червня 2019 року

м. Київ
справа № 745/942/18
провадження № 51-3132 ск 19
Колегія суддів Третьої судової палати Кримінального касаційного суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 19 березня 2019 року стосовно ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2018 року
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сосниця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє 25 липня 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 2 роки,
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироком від 25 липня 2018 року ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. Вирішено питання щодо процесуальних витрат.
Вироком ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він, у період з 21-ї години 13 вересня 2018 року по 22-у годину 19 вересня 2018 року, з проникненням у житло ОСОБА_5 на АДРЕСА_2 , таємно, повторно, заволодів майном потерпілого на загальну суму 1905 грн 93 коп.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 19 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 та апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_4 без змін.
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду у зв?язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність. Мотивуючи скаргу прокурор зазначає, що суд першої інстанції припустився помилки при кваліфікації дій засудженого, оскільки в мотивувальній частині вироку допустив протиріччя в частині кваліфікації дії ОСОБА_4 . Зокрема, в описовій частині вироку зазначено про вчинення ОСОБА_4 таємного, повторного, з проникненням у житло викрадення чужого майна. Однак, надаючи юридичну оцінку діям засудженого за ч. 3 ст. 185 КК України суд у вироку не вказав про кваліфікацію дій особи за ознакою повторність, яку, на думку прокурора, суд першої інстанції виключив з обвинувачення. Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, мав би виправити помилку суду першої інстанції та постановити свій вирок, однак залишив поза увагою посилання прокурора в апеляційній скарзі на істотні порушення місцевим судом вимог кримінального процесуального закону. Висновок апеляційного суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_4 , за доводами прокурора, не відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи прокурора про істотні порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 2 Кримінально процесуального Кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 Кримінально процесуального Кодексу Українисудове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій саме за ч. 3 ст. 185 КК України, вид та строк призначеного засудженому покарання в касаційній скарзі не оспорюються.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Посилання прокурора про залишення поза увагою апеляційним судом доводів апеляційної скарги щодо протиріч, які містить мотивувальна частина вироку стосовно кваліфікуючих ознак крадіжки, є безпідставними, та беззаперечно спростовані апеляційним судом в оскаржуваній ухвалі.
Зокрема, в ухвалі апеляційного суду від 19 березня 2019 року вірно зазначено, що відсутність у мотивувальній частині вироку Соснівського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2018 року при кваліфікації дій обвинуваченого посилання на кваліфікуючу ознаку «повторність» не свідчить про неправильність кваліфікації дій ОСОБА_4 . Також акцентовано увагу, що у мотивувальній частині вироку при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення повторно та з проникненням у житло. Тобто судом першої інстанції враховано таку кваліфікуючу ознаку злочину, як повторність. При цьому, ані з вироку суду першої інстанції, ані з ухвали суду апеляційної інстанції не вбачається, що судами зроблено висновок про необхідність виключення такої кваліфікуючої ознаки, як повторність, про що зазначає у касаційній скарзі прокурор.
Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, та вважає, що незазначення у вироку такої ознаки, як повторність, при наданні правової оцінки діям ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України не впливає на правильність кваліфікації його діянь, на визначені судом вид і строк покарання, та не є безумовною підставою для скасування вироку.
Відповідно до частини 2 статті 419 Кримінально процесуального Кодексу України при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Апеляційним судом під час розгляду кримінального провадження дотримано цих вимог та надано відповіді на доводи, аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі прокурора, наведено належні й достатні мотиви щодо законності вироку та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, при цьому апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора залишено без задоволення, а вирок суду без змін.
Таким чином, посилання прокурора у касаційній скарзі на те, що відповідні доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення залишились поза увагою апеляційного суду, не підтверджуються інформацією, що міститься у наданих Суду матеріалах.
Висловлені прокурором в касаційній скарзі мотиви щодо незаконності ухвали апеляційного суду свідчать не про залишення поза увагою апеляційного суду відповідних доводів апеляційної скарги прокурора, а лише про незгоду сторони обвинувачення з наведеними апеляційним судом доводами.
У касаційній скарзі прокурора не зазначено про такі істотні порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, та доводів щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б безумовною підставою для скасування оскаржуваного ним судового рішення.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України.
Із доводів, зазначених у касаційній скарзі, та змісту долучених до касаційної скарги судових рішень безумовних підстав для відкриття касаційного провадження і витребування матеріалів кримінального провадження з метою його перевірки в касаційному порядку не встановлено.
Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку, що відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
ухвалив:
Відмовити прокурору у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 19 березня 2019 року стосовно ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3