Дата документу 15.08.2019 Справа № 554/7283/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000784 від 12.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000784 від 12.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 11.08.2019 року до ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області звернувся ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 про те, що 11.08.2019 року, близько 17:00 год., перебуваючи неподалік тенісних кортів поблизу готелю "Турист" за адресою м. Полтава, вул. Миру 12, невідомий чоловік із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, відкрито заволодів належними речами вище вказаного, а саме: чорною сумкою, в якій знаходились грошові кошти у сумі 200 грн., мобільний телефон марки ERGO STRENGTH F245, у корпусі чорного кольору, імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та іншими речами, в результаті чого ОСОБА_4 було завдано матеріального збитку.

Під час проведення досудового розслідування було отримано інформацію, що до вчинення даного злочину може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий окрім заволодіння вище вказаними речами і роздягнувши потерпілого, перевдягнувся в його одяг а саме: джинси та кросівки, а свій поклав до пакунку та відніс до камери схову адміністративної будівлі станції «Полтава-Південна» за адресою м. Полтава, площа Слави 1, де і залишив речі в одному з ящиків, що підтверджуєтеся показами потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7

12.08.2019 року у період часу з 15:38 год. по 16:05 год. у приміщенні ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надав для огляду штани джинсові темно-синього кольору розміру 170/78а 31 на задньому кармані яких мається етикетка з надписом «JEANS stile vogue» та пару кросівок темно-синього кольору з білою підошвою з надписом «SITUO» 44 розміру. Вказані речі були вилучені та поміщено поліетиленового пакунку, зав`язано ниткою і скріплено печаткою №1 ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області та постановою старшого слідчого СВ ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , від 12.08.2019 року відповідно до ст. 98 КПК України, визнані речовими доказом у кримінальному провадженні за №0000784.

На підставі викладеного, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав до суду заяву в якій клопотання підтримав та просив справу розглянути без його участі.
Власник майна в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти накладення арешту не заперечував.
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Встановлено, що у провадженні СВ відділення поліції № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000784 від 12.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення огляду від 12.08.2019 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Постановою слідчого від 12.08.2019 року майно, а саме: штани джинсові темно-синього кольору розміру 170/78а 31 на задньому кармані яких мається етикетка з надписом «JEANS stile vogue» та пару кросівок темно-синього кольору з білою підошвою з надписом «SITUO» 44 розміру, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000784 від 12.08.2019 року.

Вилучене, відповідно до протоколу огляду від 12.08.2019 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000784 від 12.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України- задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: штани джинсові темно-синього кольору розміру 170/78а 31 на задньому кармані яких мається етикетка з надписом «JEANS stile vogue» та пару кросівок темно-синього кольору з білою підошвою з надписом «SITUO» 44 розміру, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1