279/2493/19
1-кс/279/1001/19
іменем України
30 травня 2019 року
В С Т А Н О В И В:
З моменту подачі заяви Управління не було повідомлено про хід проведення слідчих дій, лише 18.04.2019 року було отримано відповідь на запит зміст якої містив інформацію про закриття кримінального провадження у зв`язкуз відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України.
7.05.2019 року на адресу Управління надійшла вже постанова про закриття кримінального провадження з якою Управління не погоджується оскільки впенене, що в діянні ОСОБА_5 був умисний корисливий мотив на отримання соціальної допомоги. Слідчим всупереч положенням вимог ст.9, 223 КПК України не були вчинені процесуальні дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального правопорушення, тому просив вищевказану постанову скасувати.
В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав, просив задовольнити.
Слідчий в судове засідання не прибув, будь-яких пояснень чи заперечень не надав.
Дослідивши матеріали скарги, досудового кримінального провадження, встановлено наступне:
Рішення слідчого про закриття кримінального провадження є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України.
Підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені у ст.284 КПК України .
Слідчий уповноважений прийняти рішення про закриття провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4,9 ч.1 ст.284 КПК України , якщо в цьому провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Частина 2 ст.9 КПК України, встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку

закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.
З витягу з кримінального провадження № 0000475 від 23.03.2018 року слідує, що 17.03.2017 року ОСОБА_5 при зверненні до УПСЗН виконкому Коростенської міської ради з заявою про надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям при заповненні Декларації про доходи та майновий стан. Маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману працівників вказаного Управління не вказала відомості про те, що у її чоловіка ОСОБА_6 на праві приватної власності наявне нерухоме майно, внаслідок чого за період часу з 01.03.2017 року по 31.10.2017 року заявнику було надлишково нараховано грошові кошти в сумі 37453, 37 гривень в рамках надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
Постановою від 22.05.2018 року слідчий ОСОБА_4 кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000475 від 23.03.2018 року за ознаками злочину за ч.1 ст.190 КК України закрив на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Так, згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. В разі, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.
За змістом рішення Європейського суду з прав людини «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ (справи «Серявін та інші проти України», «Пронін проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою вчинено злочин, та чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи у вчиненні злочину.
Проте, обставини, викладені у заяві особи, що подала скаргу, не в повній мірі стали предметом контролю слідчого про проведенні досудового розслідування, оскільки постанова слідчого про закриття кримінального провадження вказаним нормам КПК України не відповідає, являється по суті не вмотивованою, оскільки її зміст не дає обґрунтовані відповіді на поставлені скаржником питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав ї законних інтересів учасників процесу.

Зміст постанови зводиться до викладення доводів заявника та пояснень ОСОБА_5 , незважаючи на те, що пояснення при проведенні досудового розслідування не є джерелом доказів. Процесуальні дії під час досудового розслідування слідчий повинен фіксувати у протоколі допиту з визначенням статусу особи, яка дає показання. Натомість слідчий відібрав у ОСОБА_5 пояснення, що суперечить положенням КПК України, і поклав їх в основу прийнятого рішення.
Для прийняття рішення про відсутність складу кримінального правопорушення необхідно, щоб було встановлено конкретні діяння, які вчиненні певною особою, а також ті обставини, що з правової точки зору не містять в діянні складу кримінального правопорушення.
Однак з досліджених у судовому засіданні матеріалів досудового розслідування встановлено, що постанова слідчого є немотивованою та такою, що ґрунтується на неповноті досудового розслідування.
Отже, слідчим не виконано в повному обсязі усіх слідчих дій, необхідних для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та надання їм належної правової оцінки
Враховуючи вищевказане, рішення про закриття кримінального провадження №0000475 від 22.05.2018 року є необґрунтованим, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Керуючись ст.303, 306, 307 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 22.05.2018 року про закриття кримінального провадження №0000475 від 23.03.2018 року за ст.190 ч.1 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1