Провадження №1-кп/127/1013/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, громадянки України, працюючої без офіційного оформлення трудових відносин, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 23.12.2015 року Ленінським РВ УДМС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002077 від 25.05.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

06.05.2018 року, приблизно о 19:00 годині, ОСОБА_4 перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_3 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, умисно, шляхом зловживання довірою своєї знайомої ОСОБА_6 , під приводом необхідності їй мобільного телефону останньої для тимчасового користування, отримала від неї мобільний телефон фірми «Huawei Y6 ІІ», моделі «САМ-L21», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , з шкіряним чохлом, фірми виробника «МОМАХ» чорного кольору, належний ОСОБА_6 , при цьому не маючи наміру повертати мобільний телефон, таким чином заволоділа ним та в подальшому розпорядилася мобільним телефоном на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними злочинними діями заподіяла майнову шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 2235,90 грн, оскільки відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №3636-3637/18/-21 від 05.07.2018 року ринкова вартість мобільного телефону фірми «Huawei Y6 ІІ» моделі «САМ-L21», в корпусі чорного кольору, станом на 06.05.2018 року, складала 2202,00 грн. та чохла марки «МОМАХ» чорного кольору 33,90 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася та суду пояснила, що вона дійсно вчинила злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: 06.05.2018 року вона зустрілася зі своєю знайомою ОСОБА_7 на подвір`ї будинку останньої, та під приводом необхідності тимчасово покористуватися мобільним телефоном, попросила у неї її мобільний телефон «Huawei». При цьому вона не мала наміру користуватися телефоном за призначенням, як пояснила потерпілій, а мала намір здати телефон до ломбарду, оскільки їй були потрібні кошти.

Так, як у неї не було паспорта вона попросила свого знайомого здати телефон в ломбард, при цьому не повідомила останнього, що телефон їй не належить. Отримані в ломбарді кошти за телефон вона використала на власні потреби, телефон потерпілій не повернула. ОСОБА_6 самостійно викупила свій мобільний телефон з ломбарду та вона в подальшому повернула потерпілій витрачені кошти.

Зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченої, дослідження витягу з кримінального провадження (а.с. 49), протоколу від 25.05.2018 року прийняття заяви про злочин від ОСОБА_6 (а.с. 50), постанов слідчого про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 25.05.2018 та від 05.06.2018 (т.1 а.с. 51-52), висновку судово-товарознавчої експертизи №3636-3637/18-21 від 05.07.2018 року (а.с. 54-58), суд приходить до висновку про винність обвинуваченої у скоєнні інкримінованого злочину.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , яка являється особою раніше не судимою (т.1 а.с. 64-65), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.с. 63), перебуває на обліку у лікаря-нарколога (т.1 а.с. 62), позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 61), заяву потерпілої ОСОБА_6 про відсутність претензій до ОСОБА_4 (т.1 а.с. 19).

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченої до вчиненого, яка вину визнала, у вчиненому щиро розкаялася, являється несудимою, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_4 необхідне та достатнє для її перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню нею нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 190 КК України.

На підставі ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави Україна 429 гривень у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження в кримінальному провадженні за проведення судово-товарознавчої експертизи, оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченою злочину.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65-67, 69-1, 75, 76 КК України, ст. ст. 100, 124, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 429 гривень у відшкодування вартості проведення судово-товарознавчої експертизи №3636-3637/18-21 від 05.07.2018 року.

Речові докази в кримінальному провадженні № 0002077, а саме:

- договір позики №4..18.945 від 19.05.2018 року, укладений між ВП №4 ПТ «Ломбард Приват» та ОСОБА_8 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження прокурора (т.1 а.с. 51), після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон фірми «Huawei Y6 ІІ», моделі «САМ-L21», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , та шкіряний чохол, фірми виробника «МОМАХ» чорного кольору, які пере5дані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 (т.1 а.с. 52,53), після набрання вироком законної сили залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: