Дата документу 25.06.2019 Справа № 554/3751/19
Провадження №1-кс/554/6339/2019

УХВАЛА
Іменем України

25 червня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України, в якій просив зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване в м.Полтаві, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його повідомлення від 18.04.2019 року про вчинення старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, що передбачені ч.1 ст.364 КК України (зловживання службовим становищем), ч.1 ст.367 КК України (службова недбалість), ч.2 ст.382 КК України (невиконання судового рішення, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище); зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване в м.Полтаві, надати йому витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування скарги заявник вказав, що 18.04.2019 року він звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві про вчинення старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, що передбачені ч.1 ст.364 КК України (зловживання службовим становищем), ч.1 ст.367 КК України (службова недбалість), ч.2 ст.382 КК України (невиконання судового рішення, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище). До цього часу витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник не отримав.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив задовольнити. Вказав, що слідчий ОСОБА_4 веде досудове розслідування у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_3 . Проте, слідчий фактично справу не розслідує, не виконує ухвали слідчих судді, неодноразово закривав провадження, слідчі судді постанови ці скасовували. На теперішній час постанова слідчого від 19.04.2019 року про закриття кримінального провадження теж була скасована ухвалою слідчого судді від 28.05.2019 року. Відвід слідчому заявник не заявляв, оскільки для цього немає підстав.
Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Слідчі Другого СВ ТУ ДБР у м.Полтаві надіслали до суду листи, в яких просили розгляд скарги здійснювати у їх відсутність, заперечували проти задоволення вимог, у зв`язку з безпідставністю та просили у їх задоволенні відмовити. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Статтею68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Як вбачається з матеріалів скарги та встановлено в судовому засіданні, заявник 18.04.2019 року звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві про вчинення старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, що передбачені ч.1 ст.364 КК України (зловживання службовим становищем), ч.1 ст.367 КК України (службова недбалість), ч.2 ст.382 КК України (невиконання судового рішення, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище) (а.с.7 повідомлення).
Відповідно матеріалів, доданих до скарги, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001022 від 19.09.2017 року за фактом вчинення слідчим в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 кримінальних правопорушень в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №000051 від 11.09.2015 року.
Згідно повідомлення, за зверненням ОСОБА_3 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001022 від 19.09.2017 року, яке здійснює старший слідчий першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 . Слідчий без жодних підстав, зловживаючи своїм службовим становищем неодноразово постановами закривав зазначене кримінальне провадження, які були скасовані слідчими суддями Червонозаводського районного суду м.Харкова. Слідчий ОСОБА_4 не вчинив жодних слідчих дій, не виконував вимоги щодо повноти досудового розслідування, які містяться в ухвалах слідчих суддів, в порушення вимог ч.1 ст.214 КПК України заявник не отримував від слідчого прокуратури Харківської області ОСОБА_4 витяги з ЄРДР про відкриття проваджень за ст.ст.364,366,367 КК України щодо слідчого прокуратури Харківської області ОСОБА_5 (а.с.7).
На теперішній час відомості по повідомленню ОСОБА_3 від 18.04.2019 року до ЄРДР не внесено. Згідно відповіді слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 , із поданої заяви вбачається незгода із прийнятими рішеннями слідчого під час здійснення досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні. Підстав для внесення заяви (повідомлення) до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку ст.214 КПК України не вбачається (а.с.29 лист-відповідь).
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що правильним є висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, оскільки в ньому не наведено формальних ознак злочину, який заявник вважає вчиненим. При цьому, заявником в поданому повідомленні наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочину з боку слідчого ОСОБА_4 .
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Крім того, фактично доводи повідомлення зводяться до непогодження із процесуальними діями слідчого, що не може слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.

Таким чином, доводи заявника у повідомленні від 18.04.2019 року є його особистою оцінкою і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливого скоєння злочинів слідчим, тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

Отже, незважаючи на те, що заявник вважає повідомлення від 18.04.2019 року повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364 КК України (зловживання службовим становищем), ч.1 ст.367 КК України (службова недбалість), ч.2 ст.382 КК України (невиконання судового рішення, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище), проте останнє за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначеного злочину. А тому, таке повідомлення, з огляду на його зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.

Також слід зауважити, що посилання заявника на вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Таким чином, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР, Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Полтаві, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1