Справа № 128/787/18
УХВАЛА

19 червня 2019 року м.Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 , при секретарі- ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора- ОСОБА_3 , захисника- ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесене 17.02.2018 року в ЄРДР за №0000182 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

УСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області на розгляді перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В даному судовому засіданні суд, з урахуванням положень ч. 3 ст. 331 КПК України, поставив на міркування учасників кримінального провадження питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки такий строк стикає 21.06.2019 .

Прокурор ОСОБА_3 просив продовжити обвинуваченому строк тримання обвинуваченого під вартою, оскільки на даний час існують ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_5 з місця злочину втік; на даний час, може впливати на свідка, який ще недопитаний судом.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення проти продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заяви усне клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки вважає , що ОСОБА_5 має постійне місце проживання; обвинувачений не буде переховуватися від суду та впливати на свідка. Просить суд змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Вислухавши міркування учасників кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, виходячи з такого.

Відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно до п.п.4,5 ч.2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до положень, викладених в ч.1 ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оглянувши обвинувальний акт, вислухавши приведені доводи сторонами кримінального провадження , суд вважає, що на разі наявні ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може впливати на свідка, який ще недопитаний в судовому засіданні та переховуватися від суду, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, санкція статті за яке, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років; судовий розгляд по даному кримінальному провадженню тримає , не допитані усі свідки по даному провадженню та допитаний обвинувачений, який на даній стадії судового розгляду відмовився давати покази в силу ст. 63 Конституції України, обвинувачений є не одруженим, на час затримання офіційно не працюючим, отже на розсуд суду ОСОБА_5 на даний час не має стійких соціально- стримуючих факторів, тому суд, вважає що обвинувачений може переховуватися від суду ; незаконно впливати на свідка ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні.

Отже виходячи з вищевикладеного, суд не зачіпляючи питання доказовості вини обвинуваченого ОСОБА_5 , вважає доцільним продовжити обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 2 місяці, а саме - по 17.08.2019 року включно.

У задоволені усного клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, слід відмовити за необґрунтованістю, оскільки лише наведених обставин захисником в обґрунтування клопотання без надання належних та допустимих доказів є не достатніми для прийняття судом беззаперечного висновку, що обвинувачений не буде переховуватися від суду та незаконно впливати на свідка у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.331 КПК , Суд

УХВАЛИВ:

Продовжити застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 2 місяця у Вінницькій УВП УДПтСУ в Вінницькій області, а саме по 17 серпня 2019 року, включно.

У задоволені усного клопотання захисника ОСОБА_4 - відмовити.

Копію ухвали направити уповноваженій особі Вінницької УВП УДПтСУ в Вінницькій області для відома.

Об`явити перерву в судовому засіданні на 22.07.2019 о 16.00 годин, для виклику свідка- ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, протягом семі днів з дня її проголошення, а обвинуваченим- у цей же строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: