Справа № 314/4175/19
Провадження № 1-кс/314/1699/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.09.2019 року м. Вільнянськ
Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю підозрюваного ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ клопотання слідчого Вільнянського ВП Пологівського ВП ГНУП України в Запорізькій області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000856, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Селенгінськ, Кабанський район, Бурятія, Російська Федерація, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, непрацюючого, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
1)05.02.2016 року Красноармійським районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі. 15.07.2019 року звільнений від відбування покарання по закінченню строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
встановив:

з наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні Вільнянського ВП Пологівського ВП ГНУП України в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000856 від 14.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 вересня 2019 року, о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи поблизу магазина «Калина», розташованого за адресою: Запорізька область, місто Вільнянськ, вулиця Юрія Дмитрієва, будинок 127, під час конфлікту, що раптово виник між ним та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тримаючи ніж у правій руці, наніс останньому один удар в область правого плеча, в результаті чого, спричинив тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення в області правого плеча з ушкодженням судинного пучка, в результаті чого, потерпілий був госпіталізований до КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради.

Таким чином, ОСОБА_3 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто: «умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння».

14.09.2019, о 06-00 годині, ОСОБА_3 був доставлений до Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, де о 10-15 годині був складений протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України.

14.09.2019 ОСОБА_3 повідомлено про підозру по кримінальному провадженню№ 0000856 від 14 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Посилаючись на те, що, органом досудового слідства встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий за погодженням з прокуророром звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити на підставах, які викладені в клопотанні.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Вільнянського ВП Пологівського ВП ГНУП України в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000856 від 14.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_3 інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння скоїв тяжкий злочин проти життя та здоров`я іншої людини, санкція за яке передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також той факт, що ОСОБА_3 вже раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що в подальшому може призвести до вчинення ним нових злочинів, до того ж суд враховує, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість сховатися від органів досудового розслідування і суду, так як ОСОБА_3 розуміє тяжкість вчиненого ним діяння та невідворотність покарання, може незаконно впливати на свідків, тим самим перешкодити кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_3 схильний до вчинення злочинів, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, при цьому раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, та 15.07.2019 звільнився по закінченню терміну відбуття покарання з ДУ «Камянська виправна колонія (№101)», при цьому на шлях виправлення не став, та знову вчинив тяжкий злочин.
Виходячи з того, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя приходить до висновку про наявність вищезазначених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, вказаних у клопотанні слідчого та наведених прокурором у судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
Виходячи з інкримінованого ОСОБА_3 злочину, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.
В ході розгляду клопотання не надано слідчому судді доказів про відсутність у підозрюваного наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування, а також не доведено відсутності у підозрюваного наміру вчинити інший злочин, наміру незаконного впливу на потерпілого та свідків, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав застосування більш м`якого запобіжного заходу.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.
Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:

клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обчислювати з 14.09.2019 року.
Встановити строк дії даної ухвали до 12.11.2019 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

16.09.2019