Справа № 333/6649/19
Провадження №1-кс/333/2619/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Коммунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ст. слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004007 від 17 листопада 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2019 року ст. слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про накладення арешту на майно.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 16 листопада 2019 року о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я з пов`язаним з проникненням у житло за попередньою змовою групою осіб на потерпілого ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, разом з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись біля будинку № 1 по вулиці Олімпійскій у м. Запоріжжі, розподіливши між собою злочинні ролі, чекали на потерпілого. Коли потерпілий ОСОБА_5 сів у свій автомобіль «Мерседес S 500», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 відчинив водійські двері та наніс потерпілому не менше двох ударів руками в область голови та тулуба. Після чого продовжуючи свій злочинний намір вивезли потерпілого за межі м. Запоріжжя, та в подальшому з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, шляхом демонстрації ножа, який був ним заздалегідь заготовлений, незаконно заволодів ключами від квартири яка перебуває у власності у потерпілого ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , тим самим отримав доступ до житла та грошових коштів в сумі 6000 доларів США, що станом на 16.11.2019 року складає 144780 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 незаконно заволодів вищевказаними грошовими коштами, якими розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, що кваліфікується як: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, особи що зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб,

поєднаний з проникненням у житло.

Крім того 16 листопада 2019 року о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб дані яких в ході досудового розслідування не встановлені, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись біля будинку № 1 по вулиці Олімпійскій у м. Запоріжжі, розподіливши між собою злочинні ролі, чекали на потерпілого при цьому, визначивши для себе предмет злочинного посягання автомобіль марки «Мерседес S 500», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, який належить ОСОБА_5 .. Коли потерпілий ОСОБА_5 сів у свій автомобіль «Мерседес S 500», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 відчинив водійські двері та наніс потерпілому не менше двох ударів руками в область голови та тулуба, де спільно з невстановленими особами сіли до вказаного автомобіля в який силою затягнули до салону вказаного автомобіля потерпілого ОСОБА_5 де в подальшому під загрозою ножа утримували останнього. Потім ОСОБА_4 сів за кермо, запустив двигун автомобіля та почав рух.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Також 16 листопада 2019 року о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення людини, нехтуючи статтею 3 Конституції України та визначеним поняттям, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнається в Україні найвищою соціальною цінністю, всупереч встановленого статтею 33 Конституції України, маючи прямий умисел направлений на викрадення людини, заздалегідь домовившись по спільне скоєння вказаного злочину з двома невстановленими в ході досудового розслідування особами, заздалегідь розподіливши між собою ролі, знаходячись біля будинку № 1 по вулиці Олімпійскій у м. Запоріжжі, чекали на потерпілого. Коли потерпілий ОСОБА_5 сів у свій автомобіль «Мерседес S 500», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 відчинив водійські двері та наніс потерпілому не менше двох ударів руками в область голови та тулуба та продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, за попередньою змовою з корисливих мотивів, силою затягнули потерпілого до вказаного автомобіля, де під погрозою ножа примусили останнього перебувати в салоні автомобіля, тим самим позбавивши його можливості здійснювати опір.

Потім ОСОБА_4 , сів за кермо вказаного транспортного засобу та вивезли потерпілого за межі м. Запоріжжя, всупереч його волі, утримуючи останнього на задньому сидінні, тим самим вчинивши активні дії, спрямовані на викрадення людини.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України, а саме: викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалася заподіянням фізичних страждань.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, студент 2-го курсу Михайлівського ВПУ, не одруженому, не має групи інвалідності, не є адвокатом чи депутатом, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимому:

- 20.06.2019 року Мелітопольським ВП ГУНП в Запорізькі області повідомлено про підозру за ч.3 ст. 189, ч.2 ст.146 КК України.

21 листопада 2019 року підозрюваний ОСОБА_4 був затриманий в згідно ухвали Комунарського РС № 333/6649/19 від 20.11.2019. В рамках затримання було виявлено та вилучено:

-мобільний телефон «Samsung» SM-G 532 F/DS IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , сім карта «Київстар»;

-карта «монобанк», № НОМЕР_4 ;

Вказані речові докази упаковано до пакету експертої служби.

Згідно п.2 ст.237 КПК огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку чи іншого володіння особи.

Згідно п.7 ст.237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно п.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного можливості відчужувати певне його майно.

Згідно п.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України.

Згідно п.п.1,4 ч.2 ст.167 КПК України є достатні підстави вважати, що мобільний телефон «Samsung» SM-G 532 F/DS IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , сім карта «Київстар», карта «монобанк», № НОМЕР_4 , вилучені в ході особистого обшуку, мають доказове значення в рамках проведення досудового розслідування кримінального правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що арешт може бути накладено на рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного, який вчинив суспільно небезпечне діяння і перебувають у нього, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, ст. слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.

В судове засідання ст. слідчий ОСОБА_3 не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує у повному обсязі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У клопотанні слідчого зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна, обґрунтування необхідності його здійснення, конкретизовано майно, що належить арештувати. До матеріалів клопотання долучено Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні. Таким чином, клопотання відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України. Крім того, клопотання до суду надійшло 22.11.2019 року, тому слідчий своєчасно, відповідно до ч. 5 ст.171 КПК України, звернувся до слідчого судді.

Встановлено, що 17.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.146 КК України(кримінальне провадження № 0004007).

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є" тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст.171 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
З огляду на вищезазначені обставини, надані до клопотання докази, досліджені в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на майно, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт майно, зазначене у клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Клопотання ст. слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004007 від 17 листопада 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.146 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме на:

-мобільний телефон «Samsung» SM-G 532 F/DS IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , сім карта «Київстар»;

-карта «монобанк», № НОМЕР_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1