Ухвала
Іменем України
25 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 487/4599/19
провадження № 51-5323 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року про відмову у відкритті провадження,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2019 року скаргу ОСОБА_4 на дії слідчого щодо відмови у визнанні потерпілим та скасування постанови, залишено без розгляду.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2019 року про відмову у відкритті провадження за його скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим. У мотивувальній частині судового рішення зазначено, що скаржник оскаржує ухвалу слідчого судді від 14 червня 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за його скаргою, однак такої ухвали у дійсності не існує.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується з оскаржуваним судовим рішенням, просить скасувати ухвалу апеляційного суду у зв`язку з порушенням його конституційних прав та права на оскарження судових рішень.

Зокрема, вказує, що суд апеляційної інстанції порушуючи загальні засади кримінального провадження та його права на належне забезпечення апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, нехтуючи Основним Законом України, постановив незаконне та необґрунтоване судове рішення не розглянувши належним чином відвід, який скаржник заявляв всьому складу суддів Миколаївського апеляційного суду.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону скаржник не дотримався.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, скаржник не погоджується з ухвалою апеляційного суду, якою відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2019 року.
При цьому скаржник не звернув уваги, що у відповідності до статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є :
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону,
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність,
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак, зміст касаційної скарги скаржника зводиться не до суті прийнятого судом оскаржуваного рішення, а обґрунтовано неналежним розглядом його заяви про відвід, при цьому містить перелік статей Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, без посилання на зміст оскаржуваного судового рішення та без зазначення вимог, які передбачені статтею 436 КПК щодо результату розгляду касаційної скарги.
Крім того посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону скаржник не зазначає їх та не вказує, які саме порушення, передбачені статтею 412 КПК перешкодили суду апеляційної інстанції прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Між тим, слід звернути увагу скаржника на те, що за результатами розгляд касаційної скарги, суд касаційної інстанції у відповідності до вимог статті 436 КПК має право:
- залишити судове рішення без змін, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення та призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.
Однак ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду без вказівки на наслідки такого скасування, як визначено у кримінальному процесуальному законі.
Тобто скаржник у касаційній скарзі має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущені судом апеляційної інстанції при його постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Таким чином, недодержання ОСОБА_4 вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року про відмову у відкритті провадження за його апеляційною скаргою залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2