УХВАЛА

26 червня 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинувальному акту № 0000066 від 27.11.2015 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 358 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10.05.2019 подання Вінницького міського суду Вінницької області задоволено, кримінальне провадження від 27.11.2015, яке внесене в ЄРДР № 0000066 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, які передбачені ч.2 ст.310, ч.2 ст. 307, ч.4 ст. 358 КК України, направлено для розгляду до Вінницького районного суду Вінницької області.
15.05.2019 до провадження Вінницького районного суду Вінницької області з Вінницького апеляційного суду надійшло вищевказане кримінальне провадження, яке автоматизованою системою документообігу суду було розподілене судді ОСОБА_7 .
Ухвалою судді ОСОБА_7 від 17.05.2019 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді ОСОБА_7 від 12.06.2019 задоволено заяву про самовідвід судді ОСОБА_7 у вищевказаному кримінальному провадженні з тих підстав, що в провадженні судді з 21.03.2019 перебуває на розгляді цивільна справа № 128/690/19 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Орган опіки і піклування Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав, в якій позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_9 відносно малолітнього сина ОСОБА_10 .
Після повторного авторозподілу вищевказане кримінальне провадження 12.06.2019 було розподілено судді ОСОБА_11 .
Ухвалою судді ОСОБА_11 від 18.06.2019 кримінальне провадження по обвинувальному акту № 0000066 від 27.11.2015 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 358 КК України, прийнято до провадження, а іншою ухвалою від 18.06.2019 було задоволено заяву судді ОСОБА_11 про самовідвід у даному кримінальному провадженні з тих підстав, що нею 16.02.2016 у справі № 128/3590/15-ц було задоволено позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 , третя особа Служба у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, та визначено місце проживання дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці з батьком ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 .
Після повторного авторозподілу вищевказане кримінальне провадження 18.06.2019 було розподілено судді ОСОБА_1
19.06.2019 ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні 21.06.2019 захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав письмову заяву про відвід судді ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею за вищевказаною заявою про відвід судді визначено суддю ОСОБА_12 .

Вінницьким районним судом Вінницької області ухвалою від 25.06.2019 відмовлено в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні по обвинувальному акту № 0000066 від 27.11.2015 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 358 КК України.

25.06.2019 через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 260 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 499 460 грн.

Прокурор клопотання обгрунтовує тим, що вироком від 16.11.2016 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено остаточну міру покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Даний вирок ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 27.04.2017 скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

У зв`язку з систематичною неявкою обвинуваченого ОСОБА_6 в судові засідання, що свідчить про переховування від суду, ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_14 від 22.09.2017, його було оголошено у розшук з затриманням та доставленням його до суду.Працівниками Управління СБУ у Вінницькій області 23.04.2019 о 12:17 год ОСОБА_6 було затримано по АДРЕСА_2 .Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2019 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 22.06.2019.
Усі документи, що засвідчують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , підтверджують його вину та неодноразову неявку в судові засідання, знаходяться в матеріалах судової справи, яка наразі перебуває у Вінницькому районному судді Вінницької області.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, серед яких є тяжкі злочини, зокрема санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.Окрім того, ОСОБА_6 протягом тривалого часу переховувався від суду, що вказує на наявний ризик, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З огляду на викладене, на думку сторони обвинувачення жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час продовження підготовчого судового засідання 26.06.2019 прокурор, обвинувачений та його захисник не заперечили проти призначення судового розгляду даного кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 просив не розглядати його клопотання від 19.06.2019 про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а розглянути клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 260 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 499 460 грн, яке він, прокурор, підтримує з підстав, зазначених в клопотанні, оскільки існують ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду.

Також прокурор зазначив, що під час знаходження даного кримінального провадження у Вінницькому міському суді Вінницької області обвинувачений в судові засідання 22.06.2017, 18.07.2017 та 22.09.2017 не з`являвся, в зв`язку з чим був оголошений в розшук, і лише в квітні 2019 року був затриманий в Донецькій області, та 24.04.2019 йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, строк дії якого закінчився 22.06.2019.

Інших клопотань від прокурора не надійшло, питання з приводу свідків просить вирішити, коли буде визначено порядок дослідження доказів по даному кримінальному провадженню.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні заперечив з приводу клопотання прокурора, пояснивши суду, що на всі судові засідання під час попереднього розгляду даного кримінального провадження, на які його викликали, він з`являвся, він не переховувався, на даний час зобов`язується з`являтися на всі судові засідання, за будь-якими викликами, має проблеми зі здоров`ям, оскільки у нього перелом хребта, на підтвердження чого надає відповідні докази. Також суду пояснив, що проживає за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 , займається вихованням своєї дитини, місце проживання якої рішенням суду було визначено з ним, має намір приймати участь в судових засідання по розгляду цивільної справи за позовом про позбавлення його батьківських прав. З приводу того, що його було затримано в Донецькій області, пояснив те, що періодично виїжджав туди на роботу, оскільки являється фахівцем своєї справи, а в тому регіоні в зв`язку з військовими подіями, таких фахівців не залишилося. Просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких клопотань в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заявив.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб із визначенням застави. Суду пояснив, що 24.04.2019 Вінницький міський суд, посилаючись на неявку ОСОБА_4 в судові засідання з червня 2017 року по 2019 рік, в дійсності як вимагає стаття 28 КПК України, безпосередньо не досліджував обставини належного повідомлення судом обвинуваченого про дані дати судового розгляду, внаслідок чого дійшов до помилкового висновку, що останній ухиляється від суду, не має місця проживання, міцних соціальних зв`язків та застосував запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Також захисник зазначив, що прокурор не надає ніяких доказів, що могли б негативно характеризувати ветерана розвідки Військово-морського Флоту, заступника Союзу Ветеранів розвідки військово-морського флоту, начальника водолазної служби ОСОБА_4 , відсутній доказ хоча б одного ризику, що зазначений у статті 177 КПК України. Навпаки, ОСОБА_4 має гарну репутацію, позитивно характеризується, неодноразово нагороджувався медалями, має подяки та грамоти. Крім того, розглядаючи скаргу у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, ЄСПЛ підкреслив, що підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту судом має оцінюватися «ступінь підозри» тобто її «поріг обґрунтованості підозри». У цьому зв`язку увагу заслуговує процесуальний факт скасування незаконного вироку про засудження, що є результатом досить «низького порогу обґрунтованого обвинувачення». Тому просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора, а також не розглядати його, захисника,клопотання про заміну запобіжного заходу своєму підзахисному ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт.

Будь-яких інших клопотань в підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого не заявив.

Заслухавши клопотання та думки учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, не досліджуючи їх з точки зору доказів, які доводять або спростовують винність чи невинність обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, суд приходить до таких висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Вінницькому районному суду Вінницької області відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України.

Підстав для закриття даного кримінального провадження не вбачається.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні.

Угод про визнання винуватості чи про примирення до суду не надійшло.

Тому суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду по даному кримінальному провадженню.

З урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження судовий розгляд даного кримінального провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ст.27 КПК України, відсутні.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень, викладених в ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, а частиною 2 статті 183 КПК України визначені випадки, коли може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Європейський суд з прав людини стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного витікає, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Так, у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

ЄСПЛ під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у демократичному суспільстві у значенні, передбаченому Конвенцією.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави суд враховує, що тримання під вартою є винятковим та відповідно до ст. 176 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «К.Г. проти Німеччини»).

Згідно з постановою № 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Відпвідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Дослідивши обставини, на які прокурор посилається як на обгрунтування того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, а саме те, що останній в судові засідання 22.06.2017, 18.07.2017 та 22.09.2017 не з`являвся, в зв`язку з чим був оголошений в розшук, суд зазначає таке.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що обвинувачений ОСОБА_4 не те що знав про ці засідання, а взагалі, що останній викликався в судові засідання 22.06.2017, 18.07.2017 та 22.09.2017, тоді як на всі інші попередні судові засідання обвинувачений з`являвся та в матеріалах кримінального провадження наявні докази, що він повідомлявся про дати судових засідань.

Крім того, з моменту закінчення дії строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2019 , а саме: з 22.06.2019, обвинувачений ОСОБА_4 з`являвся за кожним викликом до суду (навіть за викликом в телефонному режимі).

Також суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 офіційно зареєстрований за адресою: в АДРЕСА_1 ; проживає за місцем реєстрації; має міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання; за рішенням Вінницького районного суду Вінницької області визначено місце проживання з ним його сина ОСОБА_10 , 2009 року народження; він має намір особисто приймати участь в судових засіданнях під час розгляду цивільної справи за позовом про позбавлення його батьківських прав, яка на даний час перебуває в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області, так як хоче доводити відсутність підстав про позбавлення його батьківських прав; хворобливий стан обвинуваченого. Суд враховує і ту обставину, що обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню знаходиться на розгляді ще з 2016 року.

Враховуючи всі вищезазначені обставини в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора та обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, оскільки прокурором не доведено обставини наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, та обставини недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Однак, враховуючи положення ч. 3 ст. 194 КПК України, в зв`язку з наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314-317 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинувальному акту № 0000066 від 27.11.2015 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 358 КК України, та провести його одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області (м. Вінниця, вул. Винниченка, 29) в залі судових засідань об 11 год 30 хв 3 липня 2019 року.

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 260 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 499 460 грн, відмовити.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного судом.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого та захисника обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_1