ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/343/19Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Справа №712/14/19 Категорія: ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області, Золотоніського району, с. Благодатне, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

28.08.2009 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі;

10.02.2010 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання у вигляді 6 місяців позбавлення волі призначене за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.08.2009 та остаточно визначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 20.04.2013 по відбуттю строку покарання;

16.10.2018 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту, призначене покарання відбув повністю,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Строк відбуття покарання вирішено рахувати з 04.07.2019. В строк відбуття покарання зараховано за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України (в редакції закону від 18.05.2017), період його попереднього ув`язнення з 29.12.2018 по 03.07.2019, з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення відповідає 1 (одному) дню позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів у відповідності до ст.100 КПК України,

В С ТА Н О В И Л А :

Згідно вироку ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що 21.08.2018, приблизно о 14 год. 20 хв., діючи умисно, повторно, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає прийшов до торгівельно-розважального центру «Хрещатик-Сіті», який розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Остафія Дашкевича, 19, а саме магазину «ROYAL STYLE», власником якого являється ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 , з однієї з полиць викрав жіночі кросівки рожевого кольору, модель 1564, «LV» (Louis Vuitton), вартістю 2000 грн., чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Після цього ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, та у подальшому був затриманий працівниками охорони біля торгівельно-розважального центру «Хрещатик-Сіті».
25.11.2018, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає прийшов до торгівельно-розважального центру «DEPO't center», розташованому за адресою: м. Черкаси, бульв. Шевченка, 385, а саме магазину «Bissa», власником якого являється ФОП ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний намір направлений на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 , з однієї з полиць викрав жіночу демісезонну куртку марки «TOWMY», артикул 2372, вартістю 2550 грн., чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Після цього ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, але у подальшому був затриманий працівниками охорони торгівельно-розважального центру «DEPO't center» на східцях ескалатора.

Не погоджуючись з вироком суду в частині призначення покарання, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити, врахувати як обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин. Призначити менш тяжке покарання не пов`язане з позбавленням волі, застосувавши ст. 75 КК України або призначити покарання в межах перебування під вартою.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення суду підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Звертає увагу, що у вчиненому щиро розкаюється, злочини вчиняв у зв`язку з тим, що перебував в скрутному становищі, мав проблеми у сімї, звільнився з роботи, та за збігом обставин був доведений до відчаю. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував, як пом`якшуючі покарання обставини визнання вини, щире каяття, та призначив занадто суворе покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Крім того, зазначає, що за час перебування в СІЗО зробив належні висновки, відновив стосунки з дружиною, а подальше перебування під вартою призведе до втрати зв`язків в суспільстві.
У запереченні на апеляційну скаргу прокурор просить вирок суду першої інстанції залишити без змін, оскільки суд дослідив всі обставини справи в повному обсязі, а не в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, що свідчить про не визнання обвинуваченим всіх обставин кримінальних правопорушень. Крім того, обвинувачений будучи неодноразово судимий, продовжував вчиняти аналогічні злочини, а тому посилання останнього на скрутне матеріальне становище є безпідставним.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, міркування прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення по даній справі вказані вимоги закону були належним чином дотримані і постановлено вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2019 року у відповідності до вимог ст.370 КПК України.

Так, висновок суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено при обставинах наведених у вироку, ґрунтується на доказах, які досліджені та оцінено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.94 КПК України та ніким в апеляційному порядку не оспорюється.

Дії ОСОБА_8 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчені замахи на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно вірно з чим і погоджується колегія суддів та не ставить під сумнів щодо правильності даної кваліфікації.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , судом першої інстанції достатньо виконано вимоги статей 50,65,66,67 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість незнята та непогашена в установленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову скоїв умисний злочин проти власності, за відсутності обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання - обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання, з урахуванням вимог ст. 68 КК України, в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі, яке за своїм розміром та видом є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для пом`якшення покарання та застосування положень ст. 75 КК України, як на цьому наполягає обвинувачений, колегія суддів не вбачає, оскільки при призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та інші обставини справи, та прийшов до вірного висновку про необхідність призначення покарання у виді реального позбавлення волі.

Твердження апелянта про безпідставність неврахування судом таких пом`якшуючих покарання обставин, як щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, колегія суддів оцінює критично, оскільки обвинувачений в судовому засіданні вину визнав частково, внаслідок чого розгляд кримінального провадження судом проводився в повному обсязі. Тому суд вірно не визнав як пом`якшуючі покарання обставини як щире каяття та повне визнання вини обвинуваченим.

Доводи апелянта про наявність пом`якшуючої покарання обставини, як активне сприяння розкриттю злочину, також, на думку суду, є безпідставними, так як під активним сприянням розкриттю злочину треба розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу правоохоронним органам у встановленні істини у справі, з`ясування тих фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину.

Підстав для визначення такої пом`якшуючої покарання обставини колегія суддів не вбачає, оскільки згідно матеріалів кримінального провадження, обвинувачений по обох епізодах був затриманий охоронцями після заволодіння чужим майном, жодних дій, які б свідчили про активне сприяння розкриттю злочину не вчиняв.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, щодо визначення як пом`якшуючої покарання обставини вчинення злочину внаслідок тяжкого сімейного та матеріального становища, так як обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, знову вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить про його антисоціальну поведінку та відсутність виправлення, а твердження про наявність скрутного матеріального становища свідчить лише про небажання особи усвідомлювати протиправність своїх дій, ставати на шлях виправлення та працевлаштовуватись.

Таким чином жодних підстав, які б давали можливість застосувати ст.75 КК України апелянтом не наведено, та колегія не встановила.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2019 року стосовно ОСОБА_8 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, будь-яких підстав передбачених ст.ст. 408, 409, 411, 412 КПК України для його зміни чи скасування не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2019 року стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді -