УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 521/20821/18 1-в/521/644/19

10 вересня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
представника ДУ «ЧВК №74» ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
засудженої ОСОБА_5
захисника засудженої адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції (дистанційного судового засідання) в залі суду в м. Одесі клопотання начальника ДУ «ЧВК №74» про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) до засудженої:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Котовськ Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

засудженої: 06.07.2007 року за вироком Апеляційного суду Одеської області за ст. 115 ч.2 п.1, ч.2 ст. 194, 70 КК України до 15 років позбавлення волі.

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся начальник ДУ «ЧВК №74» про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_5 , посилаючись на наявність підстав, передбачених ст. 81 КК України.

Представник ДУ «ЧВК №74» у судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі.

Засуджена та її захисник, кожен окремо, просили клопотання задовольнити та звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково на невідбуту частину покарання за станом здоров`я.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на обставини та тяжкість вчинених злочинів та наявність стягнень у засудженої.

Вислухавши думку засудженої, прокурора, представника установи, дослідивши заявлене клопотання, матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд в межах територіальної юрисдикції якого відбуває засуджений покарання вправі вирішити питання про умовно-дострокове звільнення засудженого.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Становлення особи на шлях виправлення розцінюється як прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставлення до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення. При цьому висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування умовно-дострокового звільнення, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.
Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього трудового розпорядку. Під сумлінним ставленням до праці необхідно розуміти постійну, свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи, відсутність відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин, порушень трудової дисципліни, відсутність трудових порушень.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» встановлено, що судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, а тому суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Так, ОСОБА_5 засуджена 06.07.2007 року за вироком Апеляційного суду Одеської області за ст. 115 ч.2 п.1, ч.2 ст. 194, 70 КК України до 15 років позбавлення волі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.02.2016 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі, що становить 9 місяців 8 днів.

Початок строку відбування покарання 19.11.2006 р., кінець 11.02.2021 р.

Станом на день розгляду справи про умовно-дострокове звільнення засуджена ОСОБА_5 за період відбування покарання в установі має 10 (десять) заохочень, однак допустила порушення режиму утримання, за що мала 6 (шість) стягнень, які на даний час погашені. Схильна до зберігання заборонених предметів. 16.01.2019 року Малиновським районним судом м. Одеси відмовлено в застосуванні до засудженої ст. 81 КК України.
Відповідно до п.1 ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України
від 26 квітня 2002 р. № 2 (далі Пленум) умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
Засуджена не довела своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.
Згідно листа філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної Кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області за №258 від 08.04.2019 року, ув`язнена ОСОБА_5 прибула до Установи 14.09.2007 року, по прибутті була оглянута черговим медичним працівником медичної частини №21, при огляді тілесні ушкодження не виявлені, скарг на стан здоров`я не висловлювала, обстежена лабораторно та рентгенологічно. На теперішній час проходила лікування від остеохондрозу грудного відділу, дифузної форми мастопатії, неодноразово лікувала розлад адаптації. Загальний стан здоров`я засудженої ОСОБА_5 задовільний, за медичною допомогою не зверталась.
Таким чином, суд вважає, що до засудженої ОСОБА_5 неможливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання начальника ДУ «Чорноморської виправної колонії №74» про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Копію ухвали направити засудженій та в ДУ «ЧВК №74».

На ухвалу протягом 7 днів може бути подана апеляційна скарга через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1