Справа № 308/649/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження №11-сс/4806/507/19 за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2019.

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Голубине Свалявського району, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, не судимої, одруженої, на утриманні неповнолітня дитина, працюючої державним реєстратором відділу реєстрації речових прав та їх обтяжень Виконавчого комітету Ужгородської міської ради,підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Цією ж ухвалою на ОСОБА_6 покладено обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора на першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; утримуватися від будь-якого спілкування з визначеними органом досудового слідства особами у кримінальному провадженні.
Строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_6 обов`язків ухвалено рахувати два місяці.
Із клопотання прокурора вбачається, що ОСОБА_6 , будучи державним реєстратором, тобто являючись службовою особою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проігнорувавши той факт, що у відповідності до ч.2 ст.21 КПК України «вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України», маючи можливість до виконання, оскільки є державним реєстратором прав на

-2-
нерухоме майно та маючи доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 03.01.2019 у період з 09 год. по 18 год., перебуваючи у службовому кабінеті розташованому на пл. Поштовій, 3, діючи умисно, не виконала ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_9 , по справі №308/11/19 від 02.01.2019 «Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна будівлю незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_2 -шляхом заборони використовувати, відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином зазначеним нерухомим майном», та прийняла рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №44942333 від 03.01.2019, згідно якого відмовлено у державній реєстрації обтяження, арешт нерухомого майна на незавершене будівництво з реєстраційним номером 101, а також прийняла рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №44941768 від 03.01.2019, згідно якого відмовлено у державній реєстрації обтяження, арешт нерухомого майна на незавершене будівництво з реєстраційним номером 101, що розташований за адресою Закарпатська область м. Ужгород пл. Театральна, будинок 5,7, тобто вчинила умисний злочин.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.382 КК України.

З цих підстав та враховуючи наявність достатніх доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України та існування ризиків вчинення ОСОБА_6 дій, що можуть зашкодити виконанню завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, прокурор у клопотанні ставив питання про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування засобів електронного контролю .

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовуючи до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вказав, що у судовому засіданні органом досудового розслідування не надано суду належних доказів, які б підтверджували переховування підозрюваної від органу досудового розслідування, її впливу на свідків чи невиконання процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, відтак прокурором не доведено недостатність застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді від 24.01.2019 щодо ОСОБА_6 та постановити нову про обрання щодо ОСОБА_6 , підозрюваної за ч.2 ст.382 КК України, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя не врахував наявність ризиків, які містять достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки така обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відноситься до категорії середньої тяжкості і за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, має доступ до документів, які на даний час не вилучено та відповідно може їх знищити, спотворити, здійснювати тиск на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з таких підстав.

-3-

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді від 24.01.2019 відповідає в повній мірі.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000045 від 06.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

18.01.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 24.01.2019 щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Згідно ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За змістом ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов"язання полягає у покладанні на підозрюваного, обвинуваченого зобов"язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов"язки, передбачені ст.194 цього Кодексу.
Як убачається із ухвали та журналу судового засідання, дослідивши матеріали провадження та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту немає, оскількиданих, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та свідчили про недостатність застосування щодо неї більш м`яких запобіжних заходів, у клопотанні прокурора не вказано та в судовомузасіданні не доведено.

З урахуванням вказаного, а також даних про особу ОСОБА_6 , яка до кримінальної відповідальності не притягалася, з вищою освітою, одружена, має на утриманні неповнолітню дитину, слідчий суддя вірно дійшов висновку про можливість застосування щодо неї більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на ОСОБА_6 покладені певні обов`язки строком на два місяці, які повинні забезпечити виконання нею процесуальних дій, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора на першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; утримуватися від будь-якого спілкування з визначеними органом досудового розслідування особами у кримінальному провадженні.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що відомості про особу підозрюваної ОСОБА_6 та фактичні обставини кримінального правопорушення, - дають достатні підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, є достатнім для забезпечення її належної процесуальної поведінки та дієвості кримінального провадження щодо неї.

-4-

При цьому колегією суддів також приймається до уваги відсутність даних про те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не є дієвим та достатнім, а сам по собі факт вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, за відсутності конкретних фактів ухилення її від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що підстави й обставини, з яких суд не задовольнив клопотання прокурора є достатньо обґрунтованими, оскільки вони вказують на те, що прокурор у клопотанні та в суді першої інстанції у повному обсязі не довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на особисту свободу, як і не довів недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_6 ..

Таке рішення слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 176-179, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного. обвинуваченого.
Обставину, на яку вказує прокурор в апеляційній скарзі, зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, який відноситься до категорії середньої тяжкості і за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, було враховано слідчим суддею при прийнятті рішення, у зв`язку з чим до підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів, є співмірний з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваної, тяжкості злочину та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким не має.

Інші доводи прокурора, а саме: існування ризиків знищення, спотворення підозрюваної ОСОБА_6 речових доказів, здійснення нею тиску на свідків, чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, без належного підтвердження таких фактів, не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.
При прийнятті рішення колегія суддів також, ураховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді, а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Крім того, апеляційний суд враховує і те, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 вже направлено до суду з обвинувальним актом та перебуває на стадії підготовчого провадження.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

-5-

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2019, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: