Провадження № 1-кп/369/1001/19
В И Р О К
іменем України
06.11.19 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши під час судового розгляду угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тадіївка Володарського району Київської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні дочку Єлизавету, 24.05.2017 року, тимчасово не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, -
встановив:
10.08.2019 року близько 23 години 35 хвилин, водій ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи вилковим автонавантажувачем LindeAGH40D-04, серійний номер НОМЕР_1 , перевозив пасажира ОСОБА_4 без обладнаного місця для сидіння пасажирів та рухався на території ТОВ «ААЗ ТРЕЙДІНГ-АВТОЛЮКС» по вул. Шевченка, 176 в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, зі сторони КПП в напрямку майстерні.

Рухаючись у вказаному напрямку в районі складського приміщення, водій ОСОБА_6 , проявив неуважність, не слідкував за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху, перед початком зміни напрямку руху та виконання маневру лівого розвороту, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого не контролював рух автонавантажувача, та допустив падіння пасажира ОСОБА_4 , на якого в подальшому наїхав.

Внаслідок наїзду ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: розміження та травматичної ампутації правої гомілки та стопи з відшаруванням шкіри до середньої третини стегна, які згідно висновку судово-медичного експерта № 192/Д від 27.08.2019 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та за критерієм втрати органу (ноги).

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п.п.: 1.5 (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); 2.3 «б» (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі); 2.9 «а» (2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), 10.1 (Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху), 12.1 (Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження прокурор, потерпілий, обвинувачений та захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості обвинуваченим, укладену між обвинуваченим та прокурором 06.11.2019 року.

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, потерпілий ОСОБА_4 дав письмову згоду прокурору на укладення угоди у відповідності до ст. 469 КПК України. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, повністю доведена і знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою , яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Вислухавши думку сторін, вивчивши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст. 474 КПК України, матеріали кримінального провадження, врахувавши, що вчинений ОСОБА_6 злочин відноситься до тяжких злочинів, обвинувачений раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором, та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню із обвинуваченого.

Строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчився 11.10.2019 року.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 368; 369; 374; 475 КПК України, суд,-

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 листопада 2019 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави 1884 (одну тисячу вісімсот вісімдесят чотири) грн. 12 коп. у відшкодування судових витрат на залучення експертів.

Речовий доказ по справі :

-вилковий навантажувач Linde AG H 40D-04 серійний номер H2X352M00360/2001, який знаходиться на зберіганні на території ТОВ «ААЗ Трейдінг Автолюкс», залишити у користуванні останнього;

-диск із записом події, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1