Справа № 214/6755/19
1-кс/214/1993/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю слідчого ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участю підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника ОСОБА_5 подану в інтересах затриманого підозрюваного ОСОБА_6 щодо затримання, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_5 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 скаргу, в який просить: визнати незаконним затримання ОСОБА_6 з 14.00 годин 8 вересня 2019 року до теперішнього часу та звільнити з-під варти затриманого ОСОБА_6 .

В обґрунтування скарги наводить наступне. На підставі договору про надання правової допомоги він, захисник, здійснює представництво інтересів ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001660, відомості про яке внесені в ЄРДР о 19 годині 34 хвилини 08.09.2019 року та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001661 відомості про яке внесені в ЄРДР о 19 годині 48 хвилин 08.09.2019 року, котрі були затримані працівниками поліції 08.09.2019 року в період часу з 10.00 годин до 18.00 годин біля будинку №37 по вул. Гагаріна в м. Кривий Ріг до яких були застосовані наручники та заходи фізичного впливу шляхом його утримання на місці обшуку двома співробітниками поліції Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області. Вказує, що дата та час фактичного затримання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджується витягами з ЄРДР, протоколами огляду та змістом повідомлень про підозру в яких зазначений інший час фактичного затримання ніж зазначено в протоколах про затримання, котрі були складені: у відношенні ОСОБА_6 08.09.19 року в період час з 19.53 годин до 20.56 годин в якому зазначено, що останній начебто був затриманий лише о 18.00 годин, хоча навіть огляд місця події закінчився о 17 годин 35 хвилин; у відношенні ОСОБА_7 08.09.19 року в період час з 20.08 годин до 22.30 годин в якому зазначено, що останній начебто був затриманий лише о 18.30 годин, хоча огляд місця події закінчився о 18.20 годин. В повідомленнях про підозру зазначено, що ОСОБА_6 був затриманий працівниками патрульної поліції о 15.50 годин, а ОСОБА_7 о 14.00 годин. Згідно рапорту ст. інспектора Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 08.09.2019 року повідомлення зі служби «102» про можливе вчинення кримінального правопорушення начебто надійшло по телефону і лише о 15.45 годин і вже о 15.47 годин патрульна поліцейська Чепурна прибула на місце події. Повідомлення про підозру було вручене: ОСОБА_6 лише 09.09.2019 року о 17 годин 56 хвилин в приміщенні Криворізької місцевої прокуратури №3 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Книжна 1а, що підтверджується відповідним протоколом та особистим підписом ОСОБА_6 та пам`ятці про права та обов`язки підозрюваного; ОСОБА_7 09.09.2019 року о 18.05 годин. Зі слів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вони фактично були за тримані працівниками поліції в період часу з 14.00 годин до 15.00 годин. Зазначає, що повідомлення про підозру було вручене затриманим більше ніж передбачені законом 24 годин, а саме щонайменше через 26 годин ОСОБА_6 та через 28 годин ОСОБА_7 . Згідно ч. 5 ст. 208 КПК України, про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого; протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору. За приписами ч. 1 ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою. Відповідно до ч. 2 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Положеннями ч. 3 цієї ж статті встановлено, що у разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. 09.09.2019 року після вручення повідомлень про підозру ним, захисником були надані слідчим ОСОБА_4 та ОСОБА_8 клопотання про негайне звільнення затриманих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в зв`язку тим, що їм повідомлення про підозру було вручене більше ніж через передбачені кримінально-процесуальним законом 24 години. Зазначає, що при розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" слід також застосовувати Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод" (далі "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права. Відповідно до п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як в порядку, встановленому законом. Згідно з практикою Європейського суду фіксація точних даних про затримання, також як і підстави затримання, є необхідною умовою законності затримання для цілей передбачених ст. 5 Європейської конвенції. Рішеннями ЄСПЛ щодо України в справах, які мали аналогічні обставини були встановлені наступні порушення. Порушення вимог п. 1 ст. 5 Конвенції у справі «Смолик проти України» визнано у зв`язку з тим, що тримання заявника під вартою на початковому етапі провадження було незаконним, оскільки, по-перше, до 13 травня 2004 року заявнику не було роз`яснено його процесуальні права; по-друге, в період з 17.00 год. 12 травня 2004 року до 17.10 год. 13 травня 2004 року тримання заявника під вартою не було документально фіксоване, що призвело до його тримання під вартою без судового рішення більше ніж встановлені національним законодавством 72 год. Порушення права на захист підозрюваного під час затримання, а саме: в момент затримання, ОСОБА_3, на порушення вимог ст. 208 КПК України, не були роз`яснені процесуальні права, а пам`ятка про права та обов`язки підозрюваної особи, на яку посилається прокурор, містить посилання на норми законодавчих актів, що втратили чинність або змінені. Вказує, що після фактичного затримання взагалі ніякі права роз`яснені не були, не було взагалі повідомлено в зв`язку з чим він був затриманий. Вперше права частково були роз`яснені під час затримання в порядку ст. 208-209 КПК України. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час затримання не було роз`яснене право на захист та не була забезпечена участь захисника. У справах Гавула проти України (Gavula v. Ukraine, заява № 52652/07, рішення від 16 травня 2013 року) та Білоусов проти України (Belousov v. Ukraine, заява № 4494/07, рішення від 7 листопада 2013 року) ЄСПЛ визнав порушення § 1 статті 5 Конвенції щодо невідповідності часу реєстрації затримання осіб моменту їх фактичного затримання, коли затримки у реєстрації складали одну добу. Окрім того у справі Білоусова (§ 83) ЄСПЛ визначив, що «із заявником поводилися як з підозрюваним, і він залишався під фактичним контролем поліцейських у відділку міліції і йому не було дозволено покинути будівлю поліцейського відділку за власним бажанням».У цій справі ЕСПЛ підтвердив свою позицію про те, що «відсутність запису про затримання має само по собі вважатися серйозним порушенням, позаяк за усталеною позицією Суду невизнане затримання особи є повним запереченням фундаментальних гарантій, передбачених статтею 5 Конвенції і є серйозним порушенням цього положення». За приписами ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Згідно ч. 3 вказаної статті слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Вимогами ч. 5 ст. 206 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; неперевищення граничного строку тримання під вартою; відсутність зволікання у доставленні особи до суду. Положеннями ст. 29 Конституції України передбачено, що кожен затриманий має право в будь-який час оскаржити своє затримання. Частиною 1 ст. 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 208, 42 КПК України підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання. Згідно до п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Кожен, кого позбавлено свободи в наслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним. Відповідно до ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У судовому засіданні захисник скаргу підтримав та підтвердив її зміст. Також зазначив, що оскільки підозра не була вручена на протязі 24 годин з моменту затримання, ОСОБА_6 належало звільнити з-під варти.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку захисника. При цьому пояснив, що його затримали в період з 14 до 15 години 8 вересня 2019 року. Також зазначив, що його, при виході з квартири АДРЕСА_1 , невідомі особи, які представилися поліцейськими, заштовхали назад в квартиру. В цей момент при ньому наркотиків не було. Потім йому в куртку підкинули наркотики і ці наркотики була вилучені на вулиці. В протоколі затримання рукописний запис про час затримання виконаний ним особисто.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги захисника. При цьому пояснив, що ОСОБА_6 був затриманий о 18 год. 00 хв. 8 вересня 2019 року. Підозра йому була вручена 9 вересня 2019 року о 17 год.

Слідчий у судовому засіданні заперечує проти задоволення скарги. При цьому пояснив, що ОСОБА_6 були роз`яснені його права. Огляд місця події проводив слідчий ОСОБА_9 . Чи був ОСОБА_6 після огляду відпущений, не знає.

У судовому засіданні досліджені наступні докази.

З рапорту (а.с.6) вбачається, що о 15 год. 46 хв. 8 вересня 2019 року надійшло повідомлення про те, що біля будинку №37 по пр. Гагаріна в м. Кривому Розі чоловік торгує наркотиками.

Як вбачається з повідомлення про підозру (а.с.8-11), слідчий встановив, що о 15 год. 50 хв. 8 вересня 2018 року біля будинку №37 по пр. Гагаріна у м. Кривому Розі поліцейськими був зупинений ОСОБА_10 , при якому знаходився метамфетамін. Підозра слідчим вручена ОСОБА_6 о 17 год. 56. хв.

Відповідно до протоколу затримання, (а.с.12-15), цей протокол складений 8 вересня 2019 року в період з 19 год. 53 хв. по 20 год. 56 хв. Як зазначено друкованим текстом, ОСОБА_6 був затриманий о 18 год. 00 хв. біля будинку №37 по пр. Гагаріна у м. Кривому Розі. ОСОБА_6 вніс до протоколу зауваження про те, що він фактично був затриманий з 14 год. по 15 год.

Як вбачається з витягу з ЄРДР (а.с.16), відомості до ЄРДР відносно ОСОБА_6 були внесені 8 вересня 2019 року на підставі повідомлення по лінії «102».

З протоколу огляду місця події (а.с.20-21), вбачається, що він проведений за участю підозрюваного ОСОБА_6 . Як вбачається з даного протоколу, огляд було проведено слідчим СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 з 16 год. 50 хв. до 17 год. 35 хв. 8 вересня 2019 року, у нього вилучені трубочки з психотропною речовиною.

Як вбачається з клопотання (а.с.7), 9 вересня 2019 року о 19 год. 18 хв. захисник просив звільнити ОСОБА_6 .

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши докази, суд вважає, що скарга захисника підлягає частковому задоволенню. При цьому суд враховує наступне.

Як передбачено ст.208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Відповідно до ч. 1 ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Згідно ч. 2 ст. 208 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У відповідності до ч. 3 цієї ж статті, у разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Як передбачено ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Згідно ч. 3 вказаної статті слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Вимогами ч. 5 ст. 206 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; неперевищення граничного строку тримання під вартою; відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Згідно ч. 2 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У відповідності до ч. 3 цієї ж статті, у разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Відповідно до ст. ст. 208, 42 КПК України підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Обговорюючи питання про законність затримання суд виходить з наступного.

ОСОБА_6 пред`явлена підозра у вчиненні злочину, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі. Згідно протоколу огляду на місці події у нього вилучені психотропні речовини, що вказує на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Отже для затримання обвинуваченого існували передбачені ст.208 КПК України підстави, тому скарга в частині визнання затримання незаконним, є необґрунтованою.
Вирішуючи питання про наявність підстав для звільнення ОСОБА_6 з під варти, суд виходить з наступного.

Будь-яких доказів про те, що після зупинення поліцейськими о 15 год. 50 хв. та закінчення огляду місця події о 17 год. 35 хв. 8 вересня 2019 року ОСОБА_6 мав можливість вільно пересуватися, тобто не був затриманий, стороною обвинувачення не надано.

Суд приходить до переконання, що сукупністю пояснень підозрюваного про те, що він фактично був затриманий в період з 14 год. 00 год. до 15 год. 00 хв., дослідженого протоколу огляду місця події, змісту повідомлення про підозру, рапорту, встановлено, що ОСОБА_6 був затриманий не пізніше 15 год.50 хв. 8 вересня 2019 року.

Отже, строк вручення підозри, і, таким чином, строк тримання під вартою ОСОБА_6 , передбачений ст.278 ч.2 КПК України, закінчився не пізніше 15 год. 50 хв. 9 вересня 2019 року. Однак підозра йому була вручена лише о 17 год. 56 хв. 9 вересня 2019 року. Таким чином, підозрюваний після 15 год. 50 хв. 9 вересня 2019 року підлягав негайному звільненню, але цього не було вчинено. Отже після 15 год. 50 хв. 9 вересня 2019 року ОСОБА_6 тримався під вартою всупереч вимогам закону.
На переконання суду в розумінні ст. 278 КПК України таким документом при даних обставина є підозра, яка повинна бути вручена не пізніше 24 годин з моменту затримання. При цьому суд виходить з того, що ОСОБА_6 обґрунтовано, відповідно до ст.208 КПК України, був затриманий і підстав визнавати затримання незаконним, не вбачається. Тому відповідно до вимог ст.278 КПК України слідчий зобов`язаний був вручити ОСОБА_6 підозру не пізніше 15 год. 50 хв. 9 вересня 2019 року, так як ОСОБА_11 був фактично затриманий не пізніше 15 год. 50 хв. 8 вересня 2019 року. Оскільки підозра була вручена з перевищенням цього строку, то ОСОБА_6 підлягав негайному звільненню з-під варти, але звільнений не був, а тому був позбавлений свободи без законних підстав.

Отже, на підставі ст. 278 ч.3 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавленого свободи ОСОБА_6 .

Доводи скарги про те, що під час фактичного затримання ОСОБА_6 , яке сталося не пізніше 15 год. 50 год. 8 вересня 2019 року, не були роз`яснені права, не спростовані в судовому засіданні, будь який документ, який підтверджує роз`яснення ОСОБА_6 його прав на захист, суду не надано.

Керуючись ст. ст. 206, 208, 209, 278, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу захисника ОСОБА_5 подану в інтересах затриманого підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти, який тримається під вартою у ізоляторі тимчасового тримання № 2 ГУНП в Дніпропетровській області - негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1