ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/591/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

скаржника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 07 жовтня 2019 року про відмову у відкритті провадження,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого ОСОБА_9 , яка є триваючою в часі, такою, що порушує розумні строки досудового розслідування, а також щодо зобов`язання слідчого припинити порушення розумних строків досудового розслідування, вручити повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Слідчим суддею вказано, що вимоги скаржника ОСОБА_8 не входять до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, передбачених ст.303 КПК України, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить поновити строк апеляційного оскарження, оскільки копію ухвали слідчого судді отримав 15.10.2019 року. Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, посилається на її незаконність та необґрунтованість. Вказує, що предметом оскарження є саме бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк. Слідчим суддею не враховано підстави для вручення повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні і саме у цьому полягає бездіяльність слідчого. Зазначає, що слідчий безпідставно призначає проведення додаткової експертизи, хоча вже наявний висновок про наявність тяжких тілесних ушкоджень у потерпілого, які заподіяно внаслідок ДТП. Наголошує, що порушено вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про задоволення його скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає в порушенні розумних строків проведення досудового розслідування та зобов`язати слідчого вручити повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_10 ..

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні вимоги, просили їх задовольнити, думку прокурора, який вважав, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Для розгляду скарги ОСОБА_8 до суду не викликався, в матеріалах провадження відсутні відомості про отримання ним копії ухвали слідчого судді, а отже строк апеляційного оскарження рішення слідчого судді підлягає поновленню.

Частиною 1 ст.303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді, а тому подання скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягають оскарженню, у відповідності до ч.4 ст.304 КПК України є підставою для відмови слідчим суддею у відкритті провадження за нею.

Як убачається з матеріалів провадження, 03.10.2019 року ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка, на його думку, полягає в невиконанні професійних обов`язків, а саме в недотриманні розумних строків проведення досудового розслідування, неврученні підозри ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Зі змісту скарги ОСОБА_8 убачається, що він фактично звертається зі скаргою на недотримання розумних строків слідчим під час проведення досудового розслідування за фактом вчинення ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та невжиття слідчим заходів для забезпечення завершення досудового розслідування, а саме неврученням повідомлення про підозру ОСОБА_10 ..

Тобто, недотримання розумних строків та невручення повідомлення про підозру, скаржник вважає такої бездіяльністю слідчого, яка відноситься до інших дій, які повинні бути вчинені.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.308 КПК України потерпілий під час досудового розслідування має право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування.

Вказуючи про призначення судово-медичної експертизи за наявністю експертного висновку бюро СМЕ України, яким вже встановлено наявність тяжких тілесних ушкоджень у потерпілого, апелянт фактично вказує на невжиття слідчим ефективних заходів для забезпечення завершення досудового розслідування, вважаючи такі дії затягуванням досудового розслідування, що жодним чином не є предметом оскарження дій слідчого відповідно до вимог ч.1 ст.303 КПК України.

Не приймаються до уваги доводи апелянта про те, що невручення повідомлення про підозру ОСОБА_10 , яка, на його думку, полягає в бездіяльності слідчого, оскільки вони не грунтуються на вимогах ст.276, ч.1 ст.303 КПК України.

Враховуючи те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, суд не має права здійснювати будь-який тиск на слідчого щодо вчинення ним процесуальних дій, спрямованих на повідомлення підозри певній особі та на завершення досудового розслідування.

Наведене свідчить про правильність висновку слідчого судді про те, що за відсутності у вичерпному переліку ч.1 ст.303 КПК України рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування, на які вказує скаржник, розгляд такої скарги є неможливим і у відкритті провадження необхідно відмовити.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Так, частиною першої ст.7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Поруч із цим, вказана засада кримінального провадження не є всеосяжною, про що свідчить, зокрема її обґрунтування, наведене в ч.1 ст.24 КПК України, відповідно до якого кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як зазначив у своїй постанові від 03 березня 2016 року у справі № 5-347кс15 Верховний Суд України, забезпечення права на оскарження (п.17 ч.1 ст.7, ст.24 КПК), є широким поняттям і передбачає крім самого "права", ще й гарантований державою механізм його реалізації.

Такий механізм і наведений в ч.2 ст.303 КПК України, відповідно до положень якої, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які не віднесені до вичерпного переліку, передбаченого ч.1 ст.303 КПК України, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею обґрунтовано відмовлено ОСОБА_8 у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає в недотримання розумних строків проведення досудового розслідування та неврученні повідомлення про підозру, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, з мотивів наведених у ній, колегія суддів не вбачає.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 07 жовтня 2019 року про відмову у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає в недотримання розумних строків проведення досудового розслідування та неврученні повідомлення про підозру, залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно
Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2