справа № 208/1327/19
№ провадження 1-кп/208/443/19
ВИРОК
Іменем України

07 червня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000312 від 04.02.2019 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місця реєстрації не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 25.01.1994 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України засуджений умовно з випробувальним терміном на 2 роки;
- 19.12.1994 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 42, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ст. 17, ч. 2 ст. 215-3, ч. 2 ст. 215-3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 43 КК України приєднано невідбутий строк покарання за вироком суду від 25.01.1994 року, загальний строк - 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 3 ст. 42 КК України зараховано покарання частково відбуте за вироком суду від 25.01.1994 року з 12.03.1994 року по 19.12.1994 року до відбуття 3 роки 2 місяці 23 дні позбавлення волі. Звільнений 12.03.1998 року з Жовтоводської ВК-26 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;
- 12.03.2001 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 42, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 11.08.2004 року з Роменської ВК-56 Сумської області по відбуттю строку покарання;
- 26.10.2006 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 69, ч. 1 ст. 70, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 26.09.2009 року з Синельниковської ВК-94 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;
- 22.03.2011 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 69, ч. 2 ст. 307 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 17.03.2014 року з Солонянської ВК № 21 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;
- 17.12.2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 395 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 1 місяць;
- 13.05.2015 року Солонянським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 23.09.2016 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, дане покарання поглинуло покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13.05.2015 року, до відбуття - 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.10.2016 року здійснено зарахування попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з 17.03.2015 року по 23.09.2016 року, звільнений в залі суду, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 , повторно, 20.01.2019 року, приблизно о 12.00 годині, перебуваючи у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , разом з раніше йому знайомим ОСОБА_6 , який проживає за вказаною адресою та з раніше йому знайомим ОСОБА_7 , вживаючи з останніми спиртні напої, побачив на столі поруч з ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy SM-J600F». В цей час у ОСОБА_4 раптово виник прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону, який належить ОСОБА_7 .
Так, повторно, 20.01.2019 року, приблизно о 20.00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та корисливої мети, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює таємне незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 відволікся та тимчасово втратив контроль за своїм майном, умисно, таємно, викрав зі столу вказаної квартири мобільний телефон марки «Samsung Galaxy SM-J600F», IMEI НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 . Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 809-19 від 19.02.2019 року, вартість мобільного телефону марки «Samsung Galaxy SM-J600F», станом на 20.01.2019 року складає 4 499 гривень 10 копійок.
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 , вийшов із вказаної квартири, утримуючи його при собі, тобто залишив місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 4499 гривень 10 копійок.
З огляду на викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, суду пояснив, що проживає з потерпілим ОСОБА_7 на одному поверсі, 20.01.2019 року вони разом випивали, потерпілий вийшов покурити, він побачив на столі його телефон, взяв його та відніс до себе в кімнату. На наступний день заклав викрадений телефон до ломбарду, в подальшому поліція стала його опитувати з приводу крадіжки, він вказав на ломбард, забрав звідти телефон та повернув його потерпілому. Щиро кається, прохає мінімальне покарання.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що виявив зникнення свого мобільного телефону, переживав, питав у ОСОБА_4 де телефон, той відповів, що телефон десь лежить та знайдеться. Звернувся до поліції, яка знайшла телефон. Шкода йому відшкодована, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, прохає суворо його не карати.
Дане кримінальне провадження розглянуто судом згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У звязку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилаcя.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, встановлена і доведена та його дії кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 50 КК України, враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`і (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Враховуючи вищевикладене, суд, вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, враховує наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме - згідно ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, класифікується як злочин середньої тяжкості;
- особу винуватого, який раніше неодноразово судимий, як за злочини проти власності, так і за злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, злочини проти правосуддя та злочини проти громадської безпеки, має не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, не зробив для себе належних висновків та не став на шлях виправлення після неодноразового відбування покарання у виді позбавлення волі, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебування його на обліку лікарів нарколога та психіатра, наявність обставин, що пом`якшують покарання щирого каяття та добровільного відшкодування завданого збитку, наявність обставини, що обтяжує покарання рецидиву злочинів.
З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та запобігання скоєнню ним нових злочинів буде досягнуто при застосуванні до нього покарання у виді позбавлення волі, без застосування передбаченого ст. 69 КК України більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом і без звільнення його, згідно ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, оскільки не встановлено підстав для застосування приписів ст. 69, 75 КК України. Суд критично ставиться до можливості виправлення обвинуваченого без позбавлення волі з огляду на стійку злочинну спрямованість його діянь, до того ж у різних сферах злочинної діяльності, в той же час, його щире каяття, наявність малолітньої дитини, відшкодування збитків потерпілому, позиція потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання дає підстави визначити міру покарання нижче середньої ланки в межах санкції інкримінованої статті.
Прокурором заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили з огляду на наявність ризиків ухилення від призначеного покарання та вчинення інших кримінальних правопорушень. Враховуючи обґрунтованість вказаних ризиків, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
По справі наявні процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи, витрати на проведення якої відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, крім того, арешт, накладений в межах кримінального провадження на речовий доказ, підлягає скасуванню в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України з огляду на припинення існування обставин, що були підставами для його застосування.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його фактичного затримання.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи № 809-19 від 19.02.2019 року у сумі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді № 208/800/19, 1-кс/208/455/19 від 08.02.2019 року на мобільний телефон «Samsung Galaxy SM-J600F», IMEI НОМЕР_1 - скасувати.
Речові докази:
- мобільний телефон «Samsung Galaxy SM-J600F», IMEI НОМЕР_1 , коробку від вказаного телефону - повернути потерпілому ОСОБА_7 ;
- договір про надання фінансового кредиту під заставу № 10.28327/0 від 21.01.2019 року залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1