Справа № 713/1737/19
Провадження №1-кс/713/459/19
УХВАЛА
іменем України

08.10.2019 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 ,особа яка користується тимчасово вилученим майном ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця клопотання прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000397 від 25.09.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ст.240 ч.2 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_3 звернувся у суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000397 від 25.09.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ст.240 ч.2 КК України.

У клопотанні вказував, що 25.09.2019 року о 13 год. 20 хв. до Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області надійшло повідомлення працівників міжрайонного відділу СБУ у Вижницькому районі , про те, що у руслі річки «Сірет», що в с. Лукавці, Вижницького району, Чернівецької області, громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 - керуючи екскаватором марки «ЕО - 2621», д.н.з. НОМЕР_1 , спільно із громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем смт. Берегомет Вижницького району, Чернівецької області, який керував автомобілем марки «ЗІЛ -131», д.н.з. НОМЕР_2

вчинили незаконне видобування піщано-гравійної суміші, тобто корисних копалин загальнодержавного значення, спричинивши шкоди державним інтересам.

Відомості про вказаний факт 25.09.2019 року були внесені до ЄРДР за № 0000397, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

25.09.2019 року о 13 год. 20 хв. до Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області надійшло повідомлення працівників міжрайонного відділу СБУ у Вижницькому районі , про те, що у руслі річки «Сірет», що в с. Лукавці, Вижницького району, Чернівецької області, громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 - керуючи екскаватором марки «ЕО - 2621», д.н.з. НОМЕР_1 , спільно із громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем смт. Берегомет Вижницького району, Чернівецької області, який керував автомобілем марки «ЗІЛ -131», д.н.з. НОМЕР_2 вчинили незаконне видобування піщано-гравійної суміші, тобто корисних копалин загальнодержавного значення, спричинивши шкоди державним інтересам.

Опитані ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 підтвердили факт видобутку гравійно-піщаної суміші, без будь-якого передбаченого на те дозволу.

У ході розслідування 25.09.2019 року тимчасово вилучені транспортні засоби визнано речовими доказами, оскільки, дані транспортні засоби містять всі ознаки знаряддя вчинення даного кримінального правопорушення.

Зазначав, що також встановлено порушення вимог ст.ст.14, 15, 16, 18, 19 Кодексу України про надра, якими передбачено, що надра надаються у користування фізичним та юридичним особам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування надрами, для видобування корисних копалин, порядок видачі якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011 року «Про затвердження Порядку видачі спеціальних дозволів на користування надрами».

Враховуючи, що транспортні засоби, а саме екскаватор марки «ЕО - 2621», д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль марки «САЗ-3507», реєстраційний номер НОМЕР_3 та автомобіль марки «ЗІЛ -131», д.н.з. НОМЕР_2 відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а також, те, що вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та визнані речовими доказами, з метою забезпечення їх збереження та запобігти можливим спробам їх приховання і відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на них.

Вказане в свою чергу унеможливить, в разі скерування цього кримінального провадження до суду для розгляду по суті, забезпечення стороною обвинувачення реалізації принципу безпосередності дослідження судом показань, речей і документів, в разі виникнення такої необхідності в ході судового розгляду.

Просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони відчуження, розпоряджатися, користування майном, а саме: екскаватор марки «ЕО- 2621», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_2 , користувачем, якою є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Автомобіль марки «ЗІЛ-131» реєстраційний номер НОМЕР_5 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю смт. Берегомет, Вижницького району, які на даний час знаходяться на території ДП «Берегометське ЛМГ» за адресою: смт. Берегомет вул. Центральна, 55, Вижницького району, Чернівецької області.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 та особа в користуванні якого перебувало тимчасово вилучене майно ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання не заперечували, просили передати їм тимчасово вилучене майно на відповідальне зберігання, оскільки транспортні засоби необхідні по господарству.

У судове засідання власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 не з`явився, належним чином повідомлений про місце, день та годину слухання справи.

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , власника та особи, яка тимчасово користується тимчасово вилученим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна слід задовольнити з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 25.09.2019 року до ЄРДР за №0000397 внесено запис про злочин, передбачений ст.240 ч.2 КК України, а саме про те, що .09.2019 року о 13 год. 20 хв. до Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області надійшло повідомлення працівників міжрайонного відділу СБУ у Вижницькому районі , про те, що у руслі річки «Сірет», що в с. Лукавці, Вижницького району, Чернівецької області, громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 - керуючи екскаватором марки «ЕО - 2621», д.н.з. НОМЕР_1 , спільно із громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем смт. Берегомет Вижницького району, Чернівецької області, який керував автомобілем марки «ЗІЛ -131», д.н.з. НОМЕР_2 вчинили незаконне видобування піщано-гравійної суміші, тобто корисних копалин загальнодержавного значення, спричинивши шкоди державним інтересам.

Викладене підтверджується копією рапорту інспектора-чергового Вижницького ВП ОСОБА_7 від 25.09.2019 року, зареєстрованого в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та іншій події 25.09.2019 року за №3283.

25.09.2019 року з 13.50 год. до 14.45 год. слідчим СВ Вижницького ВП ОСОБА_8 , з участю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та понятих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено:

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_4 , виданого 05.04.2006 року власником екскаватора марки «ЕО-2621», 1990 року випуску, заводський №б/н, двигун № НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_2 .

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_9 власником автомобіля марки «ЗІЛ -131», д.н.з. НОМЕР_2 , колір зелений, є ОСОБА_4 , житель смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області.

Постановою слідчого ОСОБА_8 від 25.09.2019 року екскаватор марки ««ЕО-2621», 1990 року випуску, заводський №б/н, двигун № НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , автомобіля марки «ЗІЛ -131», д.н.з. НОМЕР_2 , колір зелений, власником якого є ОСОБА_4 , визнані речовими доказами, прилучені до матеріалів кримінального провадження №0000370 та залишені на зберігання на території Вижницького ВП за адресою: м. Вижниця, вул. Шухевича, 4, до вирішення питання по суті.

Вказану постанову слідчого власники вилученого майна у встановленому законом порядку не оскаржували.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів часників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Статтею 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Таким чином, на підставі аналізу вказаних правових норм та досліджених доказів слід прийти до висновку про існування достатніх підстав та розумних підозр вважати, що вилучені транспортні засоби можуть бути доказами у кримінальному провадженні та відповідають критеріям ст.98 КПК України знаряддя вчинення злочину.

Прокурором доведено, що незастосування арешту майна може призвести до його приховування чи відчуження, та наявність ризиків передбачених абзацом 2 ч.3 ст.170 КПК України.

Також суд вважає, що прокурором дотримано строки звернення із клопотанням про арешт майна до слідчого судді, визначені ч.5 ст.171 КПК України.

З метою забезпечення кримінального провадження, здійснення ефективного досудового розслідування, вважаю наявними підстави, передбачені ст.170 КПК України для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, зазначене у клопотанні прокурора, що було вилучене 13.09.2019 року під час огляду місця події.

Накладення арешту на це майно є розумним та співмірним з метою забезпечення завдань кримінального провадження порівняно із тимчасовим обмеженням прав власників.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.173 КПК України вважаю, що необхідно застосовати найменш обтяжливий спосіб арешту майна у виді заборони розпорядження ним.

Після виконання ухвали слідчого судді, арештоване майно підлягає поверненню на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 та користувачу ОСОБА_5 , оскільки це буде відповідати частковому обмеженню законних прав та інтересів власників та користувача майна та не заподіє шкоди кримінальному провадженню.

За наведених вище обставин та норм КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 обґрунтоване та підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.132, 167, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000397 від 25.09.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ст.240 ч.2 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони відчуження, розпоряджатися майном, а саме:

Екскаватор марки «ЕО- 2621», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_2 , користувачем, якою є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Автомобіль марки «ЗІЛ-131» реєстраційний номер НОМЕР_5 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю смт. Берегомет, Вижницького району, які на даний час знаходяться на території ДП «Берегометське ЛМГ» за адресою: смт. Берегомет вул. Центральна, 55, Вижницького району, Чернівецької області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1