УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 ,розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ТОВ «Норікс Трейд», про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ТОВ «Норікс Трейд», про скасування арешту майна, а саме суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) по ТОВ «Норікс Трейд» та заборони використовувати або будь-яким чином відчужувати зазначене майно, який було накладено 22 травня 2019 року в рамках кримінального провадження №0000030 від 20.03.2017.
Відповідно до змісту клопотання, вказаний арешт накладено необґрунтовано, оскільки відомості про причетність до злочину службових осіб вказаного товариства не внесені до ЄРДР, стосовно них не здійснюється досудове розслідування, жодній посадовій особі про підозру у вчиненні злочину не повідомлено, не встановлено потерпілого у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні представник володільця майна адвокат ОСОБА_3 подане клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Слідчий в судове засідання неодноразово не з`явився.

Проаналізувавши доводи клопотання, заслухавши думку представника володільця майна, слід дійти до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні на підставі матеріалів клопотання, ГСУ ФР ДФС України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000030 від 20.03.2017 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України, при цьому старшим слідчої групи визначено старшого слідчого з ОВС першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень ГСУ ФР ДФС України.
Далі, як встановлено в суді, 22 травня 2019 року слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва накладено арешт в рамках кримінального провадження №0000030 від 20.03.2017 на активи суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в ДФС України () за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, окремих підприємств, зокрема ТОВ «Норікс Трейд», із забороною відчуження, розпорядження та користування цим майном, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 170 КПК України чітко передбачає коло осіб, відносно яких може бути застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. Зокрема ними є підозрюваний, обвинувачений, засуджений, або третя особа. При цьому вказаною нормою закону передбачено, що арешт на майно третьої особи допускається у разі, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкову вартість і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 1-4 частини першої ст. 96-2 КК України. Єдиним виключенням є та обставина, якщо арешт на майно накладається на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, у такому разі арешт на майно накладається будь-якої фізичної або юридичної особи.

Проте, для накладення арешту на майно на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий або прокурор, повинен довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.
В той же час, дослідивши матеріали клопотання, а також матеріали, на підставі яких приймалось рішення щодо накладення арешту (в рамках кримінального провадження №0000030 від 20.03.2017), слідчий суддя не знайшов обґрунтованих та переконливих даних, які б давали підстави вважати, що майно, арешт якого адвокат ОСОБА_4 просить скасувати, може бути використане як доказ саме у цьому кримінальному провадженні.
Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Водночас, посилання слідчого у клопотанні (про накладення арешту) про необхідність арешту майна для забезпечення його збереження як речових доказів є безпредметним, оскільки самі матеріали, якими обґрунтовувалося клопотання, не містять постанови про визнання вказаного майна (яке перебуває під арештом) речовим доказом, як і не було надано вказаної постанови у судовому засіданні, через неявку слідчого або прокурора у судове засідання, а відсутність такої постанови органу досудового розслідування нівелює мету накладення арешту на майно забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, об`єктивних даних, які б свідчили про наявність правових ознак щодо відповідності майна ТОВ «Норікс Трейд» на момент вирішення питання про арешт в рамках кримінального провадження №0000030 від 20.03.2017, визначеним процесуальним законом критеріям, передбаченим положеннями ст. 170 КПК України, в судовому засіданні також не встановлено.

В цьому аспекті слідчий суддя звертає увагу і на те, що в судовому засіданні також не встановлено жодних обставин що майно, яке є предметом клопотання, підлягає конфіскації у вказаної юридичної особи, при цьому не отримано в суді відомостей щодо повідомлення будь-кому із службових осіб ТОВ «Норікс Трейд» про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження №0000030 від 20.03.2017.
Більше того, згідно витягу з ЄРДР по згаданому кримінальному провадженню, відомості щодо будь-яких протиправних дій службових осіб ТОВ «Норікс Трейд» не вносились, як і не вносились відомості щодо участі такого товариства у незаконній діяльності в будь-якій формі.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Згідно вимог ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Також слідчий суддя зважає і на те, що відповідно до правил, передбачених ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Як вбачається з матеріалів клопотання, органом досудового розслідування є ГСУ ФР ДФС України, що розташоване за адресою: м. Київ, Львівська пл., 8, і яке знаходиться у межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, а відтак порушення питання про згаданий арешт майна за межами юрисдикції зазначеного суду, є безпідставним.
Що ж стосується постанови про визначення місця проведення досудового розслідування від 8 квітня 2019 року, то і за змістом такої постанови досудове розслідування здійснюється ГСУ ФР ДФС України, а інший слідчий відділ, що фактично розміщується за межами Шевченківського району м. Києва, включений лише до складу слідчої групи.
У зв`язку із зазначеним, на думку слідчого судді, вжиті в рамках кримінального провадження №0000030 від 20.03.2017 процесуальні заходи його забезпечення щодо ТОВ «Норікс Трейд» у вигляді арешту суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) по ТОВ «Норікс Трейд» із забороною використовувати або будь-яким чином відчужувати зазначене майно, є необґрунтованими, а відтак такий арешт майна підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ТОВ «Норікс Трейд», про скасування арешту майна, а саме суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) по ТОВ «Норікс Трейд» та заборони використовувати або будь-яким чином відчужувати зазначене майно, який було накладено ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року задовольнити.

В рамках кримінального провадження №0000030 від 20.03.2017 скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року, на активи суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в ДФС України () за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, ТОВ «Норікс Трейд», із скасуванням заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1