Справа №: 127/6318/19
Провадження №: 1-кп/127/187/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2019 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 23.11.2012 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Міклеушень, Ніспоренського району, Республіки Молдова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого, з середньою освітою, одруженого, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 18.06.2012 приблизно о 09:00 годині, маючи намір на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, виражаючи особливу зухвалість, перебуваючи в приміщенні ТРК «Магіцентр», по вул. Козицького, 51 в м. Вінниці, з хуліганських спонукань, виражаючи явну неповагу до суспільства, зневажаючи існуючі норми моралі та правила поведінки, рукою наніс удар в обличчя ОСОБА_6 , який працює охоронцем в ТРК «Магіцентр». Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2465 від 12.10.2012, у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струс головного мозку, перелом кісток носа, гематоми в лобній ділянці голови, садна в ділянці спинки носа, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 , вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю за викладених у обвинувальному акті обставинах та суду надав наступні показання.

Так, 18.06.2012 вранці, ОСОБА_3 перебував у торговому центрі «Магіцентр» та у нього виник конфлікт із потерпілим ОСОБА_7 , внаслідок конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 розпочалась бійка під час якої ОСОБА_3 наніс декілька ударів ОСОБА_7 в обличчя.

У ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що про вчинене він щиро шкодує та просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 у судові засідання не з`являвся, про день, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлявся завчасно та належним чином.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд враховує, що у постановах Верховного суду звернута увага на те, що відповідно до ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий. Відповідно до довідки комунального підприємства Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» № 624 від 06.03.2019 ОСОБА_3 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває. Згідно довідки комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» № 1222 від 13.03.2019 ОСОБА_3 на обліку у закладі не перебуває. Відповідно до довідки Котовської центральної районної лікарні від 13.03.2019 ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. Згідно довідки Тульчинської центральної районної лікарні ОСОБА_3 на обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті не перебуває. Крім того, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 має на утримані чотирьох неповнолітніх дітей 2012, 2015, 2018, 2019 року народження та є інвалідом другої групи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді складеної Подільським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області від 22.04.2019 слідує, що враховуючи історію правопорушень уповноважений орган з питань пробації вважає, що виконання покарання обвинуваченим у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що останній раніше не судимий, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, його ставлення до вчиненого, поведінку у ході судового провадження, а тому суд переконаний, що саме покарання у виді штрафу призначене ОСОБА_3 буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 374 КПК України, ст. 65 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (вісім тисяч п`ятисот) гривень.

Речові докази, а саме: компакт-диск фірми «Verbatim», що зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжн ий захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання до набрання вироку законної сили залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: