Справа № 203/5462/16-к
Провадження № 1-кп/0203/388/2019
У Х В А Л А

22.11.2019 року Колегія суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4
за участю прокурора - ОСОБА_5
представника потерпілого - ОСОБА_6
захисників обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
обвинувачених - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Дніпрі об`єднані обвинувальні акти у кримінальному провадженні, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000547 від 20.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, та за № 0000806 від 05.10.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України

в с т а н о в и в:
22.11.2016 року в провадження Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт за № 0000547 від 20.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України.
05.12.2016 року в провадження Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт за № 0000806 від 05.10.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_16 за ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2017 року зазначені обвинувальні акти об`єднані в одне провадження.
Під час підготовчого судового засідання обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 подана скарги на бездіяльність слідчих органу досудового розслідування та прокурора( т.6 а.с.220-228, т.7 а.с.38-46, 47-55), в яких просять визнати незаконними дії старшого слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_17 з присвоєння повноважень начальника слідчого відділу, складання та видачі офіційного процесуального документа від 20.07.2015 у виді «Доручення про проведення досудового розслідування», а також визнати незаконними дії слідчого зазначеного відділу ОСОБА_18 , який у протиправний спосіб приступив до виконання зазначеного завідомо неправомірного доручення та склав повідомлення керівникові Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_19 , в яке вніс завідомо неправдиву інформацію про отримання доручення від начальника СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_20 ..
Вислухавши думку учасників судового розгляду щодо зазначеної скарги, колегія приходить до висновку, що скарги не підлягають задоволенню, оскільки зазначені в них доводи є предметом оцінки належності доказів під час судового розгляду справи, тому не можуть бути вирішені у підготовчому засіданні.
26.02.2019 року на адресу суду надійшли скарги ОСОБА_12 (т.6 а.с.233-237) та ОСОБА_13 (т.7 а.с.25-29) на бездіяльність слідчого та прокурора щодо невиконання обов`язку повернення тимчасово вилученого майна, за якими просять зобов`язати СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурорів, що здійснюють державне обвинувачення в суді, повернути їм тимчасове вилучене майно, а саме бухгалтерські та інші документи, вилучені під час обшуку 25.07.2016 за адресою АДРЕСА_1 , посилаючись на їх безпідставне вилучення та визнання в подальшому речовими доказами по справі.
Вислухавши думку учасників судового розгляду щодо зазначених скарг, колегія приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню.
Під час підготовчого судового засідання суд вирішує питання, визначені в ст.315 КПК України. Документи, інші матеріали, що мають значення для кримінального провадження, надаються суду під час судового провадження.
Суд в підготовчому засіданні не має будь-яких документів досудового розслідування, тому зазначені в скарзі вимоги не можуть бути вирішені під час підготовчого провадження.
26.02.2019 та 22.05.2019 року на адресу суду надійшли скарги обвинувачених ОСОБА_12 (т.7 а.с.2-6), ОСОБА_13 (т.7 а.с.20-24), та адвоката ОСОБА_21 (т.8 а.с.48-50), в яких відповідно просять визнати протиправною бездіяльність слідчого та прокурора щодо неповідомлення сторони захисту про прийняття постанови від 06.10.2016 року про продовження строків досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та скасування даної постанови, посилаючись на те, що вказана постанова винесена із порушеннями вимог ч.3 ст.295 КПК України, а саме: після вручення 29.09.2016 року повідомлення про завершення досудового розслідування та ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження до 05.10.2016 року, слідчий та прокурор, не вручив стороні захисту за п`ять днів до дня подання клопотання прокурору, що уповноважений на розгляду питання про продовження строку досудового розслідування, копію клопотання про продовження строків досудового розслідування. Вважають, що сторону захисту було позбавлено права на оскарження зазначеного подання про продовження строків досудового розслідування.
Вислухавши думку учасників судового розгляду щодо зазначених скарг, колегія приходить до висновку, що скарги не підлягають задоволенню, оскільки зазначені в них доводи є предметом оцінки належності та допустимості доказів під час судового розгляду справи.
15.04.2019 року захисником ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_12 та ОСОБА_13 подана скарга(т.7 а.с.167-169), в якій просить визнати протиправною бездіяльність прокурорів Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області( ОСОБА_22 та інших) та слідчих СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_18 та ОСОБА_17 стосовно приховування матеріалів подання слідчому судді та судових рішень щодо доступу до речей та документів ТОВ «Реммосттонель», які знаходяться у володінні ПАТ КБ ПриватБанк та ДПІ у Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпро ГУ ДФС у Дніпропетровській області. Також просив витребувати ухвалою суду у зазначених установ копії процесуальних документів та додатків до них щодо виконання ухвал слідчого судді та постановити ухвалу суду про надання доступу до робочого місця слідчого ОСОБА_18 та оперуповноваженого УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_23 щодо тимчасового доступу до речей та документів ТОВ «Реммосттонель», які перебувають в їх розпорядженні.
Вислухавши думку учасників судового розгляду щодо зазначеної скарги, колегія приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.
Під час підготовчого судового засідання суд вирішує питання, визначені в ст.315 КПК України. В розпорядженні суду відсутні матеріали досудового розслідування. Тому суд в підготовчому засіданні не може визначитися стосовно того, чи ухвалювалися рішення слідчих суддів щодо надання тимчасового доступу до зазначених у скарзі документів, чи визнані ці документи речовими доказами по справі. Лише після дослідження матеріалів кримінального провадження, суд може надати відповідну оцінку доказам, в тому числі щодо правомірності дій слідчих. З огляду на визначене, будь-яких підстав для ухвалення рішень щодо витребування у визначених у скарзі установ копій процесуальних документів та додатків до них щодо виконання ухвал слідчого судді, а також щодо надання доступу до робочого місця слідчого ОСОБА_18 та оперуповноваженого УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_23 щодо тимчасового доступу до речей та документів ТОВ «Реммосттонель», не має.
31.05.2019 року(т.8 а.с.81-87) ОСОБА_12 подав скаргу, в який просив визнати протиправною бездіяльність прокурорів та слідчих стосовно приховування від розгляду заяв ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та захисника ОСОБА_7 на протиправні дії судового експерта ОСОБА_24 під час проведення судової будівельно-технічної експертизи по даному кримінальному провадження, а також долучення слідчими та прокурором завідомо необґрунтованого висновку. Окрім того, просив витребувати з прокуратури та Шевченківського ВП інформацію щодо розгляду його заяви відносно експерта ОСОБА_24 .
Вислухавши думку учасників судового розгляду щодо зазначеної скарги, колегія приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.
Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_12 не погодився з висновком судової будівельно-технічної експертизи, а також з діями експерта щодо залучення під час проведення експертизи інших фахівців, у зв`язку із чим вважають, що в діях експерта є ознаки кримінального правопорушення, передбачені ч.1 ст.387 КК України, за заявою ОСОБА_12 внесені відомості до ЄРДР. Дана заява була направлена для проведення досудового розслідування до Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, тому не можна вважати, що прокурор проявив бездіяльність щодо приховування відповідної заяви обвинуваченого. Не можна казати про бездіяльність слідчих та прокурора стосовно призначення експертизи та долучення до матеріалів кримінального провадження відповідного висновку експерта. Клопотання ОСОБА_12 , щодо витребування з прокуратури та Шевченківського ВП інформації щодо розгляду заяви відносно експерта ОСОБА_24 є передчасним та може бути розглянуто під час судового розгляду справи після дослідження відповідного висновку експерта.
20.06.2019 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (т.8 а.с.196-202, 210-215, 216-221) звернулися зі скаргами, в яких просять визнати протиправною бездіяльність прокурорів ОСОБА_22 та інших, а також слідчих СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_18 та ОСОБА_17 щодо ненадання відповіді на клопотання від 17.10.2016, щодо прийняття та виконання завідомо незаконних рішень, зловживання службовим становищем та внесення неправдивих відомостей у процесуальні документи по даному кримінальному провадженню , щодо ненадання, не розкриття стороні захисту при виконанні вимог ст.290 КПК України оригіналів процесуальних документів щодо прийняття рішень у порядку ст..ст.36,37 КПК України на підтвердження повноважень прокурора.
Вислухавши думку учасників судового розгляду щодо зазначених скарг, колегія приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню.
Зі змісту скарг вбачається, що обвинуваченими ставиться під сумнів повноваження прокурорів та слідчих по даному кримінальному провадженню.
Суд зазначає, що викладені у скарзі доводи підлягають дослідженню під час судового розгляду справи та є предметом оцінки належності та допустимості доказів.
16.09.2019 року ОСОБА_12 звернувся зі скаргою(т.9 а.с.5-6), в якій просить визнати незаконними дії слідчого ОСОБА_17 щодо ухвалення постанови про відмову у задоволенні клопотання від 30.09.2016, а також визнати зазначену постанову такою, що не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону.
Вислухавши думку учасників судового розгляду щодо зазначеної скарги, колегія приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.
Зі змісту скарги вбачається, що 30.09.2016 адвокатом ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_12 подано клопотання про проведення слідчих дії, а саме допиту експерта ОСОБА_24 щодо наданого висновку. В цей же день, 30.09.2019 року, слідчим було прийнято рішення щодо відмови у задоволенні клопотання.
Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
Незгода обвинуваченого з процесуальним рішенням слідчого не є підставою для визнання рішення слідчого незаконним.
16.09.2019 року ОСОБА_12 (т.9 а.с.13-16) звернувся зі скаргою, в якій просить визнати незаконними дії слідчих ОСОБА_18 та ОСОБА_25 , прокурора ОСОБА_22 щодо проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 незаконними, посилаючись на те, що слідчий ОСОБА_18 не мав повноважень в даному кримінальному провадженні, тому не мав права виходити із клопотанням до слідчого судді щодо проведення обшуку, а слідчий ОСОБА_25 не входив у складі слідчої групи, тому не був уповноваженою особою щодо проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді.
Вислухавши думку учасників судового розгляду щодо зазначеної скарги, колегія приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.
Суд зазначає, що викладені у скарзі доводи підлягають дослідженню під час судового розгляду справи та є предметом оцінки належності та допустимості доказів.
16.09.2019 року ОСОБА_12 звернувся зі скаргою(т.9 а.с.45-46), в якій просить визнати незаконною бездіяльність слідчого ОСОБА_17 та прокурора ОСОБА_22 щодо опрацювання та прийняття рішення за скаргою РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 18.11.2016 року.
Вислухавши думку учасників судового розгляду щодо зазначеної скарги, колегія приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.
Як вбачається з доданих до скарги документів, РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» 18.11.2016 року звернулося зі скаргою до прокурора Дніпропетровської області у зв`язку незаконними діями слідчого ОСОБА_17 , який в порушення вимог ст.55 КПК України, залучив РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» в якості потерпілого по даному кримінальному провадженню.
Суд зазначає, що РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» не надавала ОСОБА_12 повноважень на представлення своїх інтересів у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим ОСОБА_12 не може подавати скарги від імені зазначеного підприємства.
16.09.2019 року ОСОБА_13 звернулася зі скаргою(т.9 а.с.49-52), в якій просить визнати дії слідчого ОСОБА_17 , у зв`язку із відмовою у задоволенні її клопотання щодо залучення під час її допиту спеціаліста, незаконними.
Вислухавши думку учасників судового розгляду щодо зазначеної скарги, колегія приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_13 29.09.2019 року звернулася із зазначеним клопотанням до слідчого, який 29.09.2019 року виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання, з посиланням на ст.71 КПК України.
Незгода обвинуваченого з процесуальним рішенням слідчого не є підставою для визнання рішення слідчого незаконним.
16.09.2019 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13 звернулися із заявою, в якій просять повернути ОСОБА_12 документи бухгалтерського обліку, що не підлягають долученню до матеріалів кримінального провадження, як особі, у якій було тимчасово вилучені документи під час обшуку.
Вислухавши думку учасників судового розгляду щодо зазначеної заяви, колегія приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню.
Суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання вирішуються питання, визначені в ст.315 КПК України. В розпорядженні суду відсутні матеріали досудового розслідування. Тому суд в підготовчому засіданні не може визначитися стосовно того, чи ухвалювалися рішення слідчих суддів щодо надання тимчасового доступ до зазначених у скарзі документів, та чи визнані ці документи речовими доказами по справі.
В судовому засіданні прокурор просив призначити обвинувальні акти до судового розгляду, як такі що відповідають вимогам ст.291 КПК України.
Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_10 не заперечували проти призначення судового розгляду справи. Обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтримали думку захисників.
Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 заперечував проти призначення справи до судового розгляду, підтримав доводи захисника ОСОБА_21 , які викладені останньою у клопотанні від 22.05.2019 року, та просив повернути обвинувальний акт прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, обвинувачення є неконкретним, обвинувальний акт не містить відомостей щодо потерпілого(юридичної особи), РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» не є юридичною особою, відомості щодо останньої в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб відсутні.
Обвинувачені ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 підтримали доводи захисника ОСОБА_8 щодо повернення обвинувального акту прокурору.
Адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_16 заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, посилаючись на те, що акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення.
Вважає, що обвинувачення ОСОБА_16 у відповідності до вимог закону не висунуто.
Обвинувачений ОСОБА_16 залишив вирішення клопотання на розсуд суду.
Вислухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.
Статтею 291 ч.2 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Відповідно до вимог ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.
Стаття 191 та стаття 364 КК України передбачають відповідальність за скоєння злочину з матеріальним складом. Даними злочинами потерпілій стороні завдаються матеріальні збитки.
В обвинувальному акті зазначено в якості потерпілого РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».
В підготовчому судовому засіданні представники РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» неодноразово заявляли, що підприємство не подавало заяву про залучення в якості потерпілого, оскільки вважає, що будь-якої шкоди підприємству з боку обвинувачених не завдано. Окрім того, представником потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні підтверджено, що РФ «Придніпровська залізниця» не є юридичною особою.
З долучених у підготовчому судовому засіданні учасниками судового розгляду документів вбачається, що РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» не є юридичною особою(т.8 а.с.57).
Окрім того, РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» 18.11.2016 зверталася до прокурора Дніпропетровської області зі скаргою щодо незаконних дій слідчого(т.7 а.с.96-97), в який зазначено, що підприємство не подавало а ні заяву про залучення в якості потерпілого по даному кримінальному провадженню, а ні згоду на залучення в якості потерпілого, тому вважають, що постанова слідчого від 01.11.2016 року про залучення РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» в якості потерпілого винесена не на підставі, не у межах повноважень, та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та ст.55 КПК України.
ПАТ «Укрзалізниця» 21.11.2016 року надавало інформацію до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області(т.2 а.с.194-196), в якій зазначено, крім іншого, що у підприємства відсутня будь-яка інформація, яка свідчить про визначення неправомірними або такими, що суперечать чинному законодавству, господарських операції, проведених з ТОВ «Реммосттонель».
Отже, з наведених матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування за відсутністю підстав, передбачених ст.55 КПК України, залучено РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» як потерпілого, оскільки підприємство не зверталося із заявою про скоєння злочину, не зверталося із заявою про залучення в якості потерпілого по даному кримінальному провадженню, та не надавало згоду на залучення в якості потерпілого, що виключає можливість залучення останнього в якості потерпілого. Окрім того, РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» не є юридичною особою, в той час як за вимогами ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відсутність потерпілого в контексті ст.191 та ст.364 КК України, виключає наявність складу кримінального правопорушення, отже і процесуальну можливість призначення та подальшого розгляду справи по суті.
Зазначені недоліки за жодних обставин не можуть бути усунені судом під час підготовчого провадження, через відсутність будь-яких заяв особи, яка вважає себе потерпілою.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Керуючись ст.ст.291, 314, 372 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
В задоволення скарг та заяви ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_21 відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_21 щодо повернення обвинувального акту прокурору- задовольнити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000547 від 20.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_11 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_12 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_13 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_14 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_15 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000806 від 05.10.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_16 за ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 для приведення у відповідність до вимог кримінально-процесуального закону.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня оголошення
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3