УХВАЛА
03 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 420/628/18

провадження № 51-4381 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року,
встановив:
Вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 27 червня 2018 року щодо ОСОБА_5 , засудженого за частиною 1 статті 289, частиною 1 статті 369 Кримінального кодексу України (далі КК), речові докази у кримінальному провадженні грошові кошти в сумі 850 доларів США, ухвалено повернути їх законному володільцю ОСОБА_4 .
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 27 червня 2018 року щодо ОСОБА_5 змінено та застосовано спеціальну конфіскацію речових доказів у кримінальному провадженні грошових коштів в сумі 850 доларів США, які вилучено у власність держави.
У своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 не погоджується з ухвалою Луганського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року, вимагає поновити строк на касаційне оскарження та скасувати зазначену ухвалу в частині застосування спеціальної конфіскації грошових коштів в сумі 850 доларів США .
Перевіривши касаційну скаргу на дотримання вимог кримінального процесуального закону, Суд дійшов висновку, що її слід повернути особі, яка її подала, з наступних міркувань.
Відповідно до вимог частини 2 статті 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Як убачається із касаційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року, право на касаційне оскарження зазначеного судового рішення вже було їм реалізовано шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду, яку ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2019 року було повернуто особі, яка її подала.
Згідно з частиною 4 статті 429 КПК, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
Згідно з частиною 1 статті 117 КПК, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді або суду.
Разом з тим, в обґрунтування своїх вимог щодо поновлення строку на касаційне оскарження, ОСОБА_4 не вказав жодної поважної причини, яка могла би слугувати підставою для поновлення Судом пропущеного строку оскарження.
Викладені обставини свідчать про пропуск ОСОБА_4 строку на касаційне оскарження судового рішення без наявних поважних причин.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Керуючись пунктом 3 частини 3 статті 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити ОСОБА_4 в поновленні строків на касаційне оскарження ухвали Луганського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року.
Повернути ОСОБА_4 касаційну скаргу на ухвалу Луганського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3