Справа № 559/1911/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження № 0000679 по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рудня, Рожищенського району, Волинської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, швачки ПП «Укрформа» м. Здолбунів, не одруженої, раніше неодноразово судимої :

- 21.10.2010 за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області за ч.2 ст. 185 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку терміном на 3 роки;

- 21.11.2012 за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, за ч.3 ст. 185 КК України, до покарання у виді штрафу в сумі 510 гривень;

- 04.12.2013 за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області за ч.2 ст. 185, 71 КК України, до покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнена з місць позбавлення волі по відбуттю покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України

та укладену угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченою

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 будучи неодноразово засудженою за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не стала, а в той час, коли судимість не була знята чи погашена у встановленому законом порядку, повторно вчинила новий, умисний, корисливий злочин.

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 14 липня 2019 року, близько 21 години 30 хвилин, під час проїзду електропоїздом від станції Здолбунів до станції Квітневе, скориставшись відсутністю нагляду за її діями з боку власника та інших сторонніх осіб, шляхом вільного вступу, умисно, таємно, повторно викрала мобільний телефон марки «Хіоmi Mi A2 Lite Gold 4/64 Gb», який належить ОСОБА_5 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду на суму 3666,67 гривень.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

30 серпня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 примирились між собою та дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 185 КК України, та істотних для даного кримінального провадження обставин, і узгодили

покарання, яке повинна понести обвинувачена, а саме у вигляді позбавлення волі строком на один рік. У відповідності до ст. 75,76 КК України сторони погодилися на звільнення від призначеного покарання ОСОБА_3 з встановленням іспитового строку на 1 рік, з покладенням на обвинувачену обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації .

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним також може бути укладена у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди не порушені права потерпілого та обвинуваченої, тому не заперечував проти затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що угода про примирення укладена ним добровільно, обвинувачена повністю відшкодувала йому завдану злочином шкоду. Потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та просив суд укладену угоду про примирення між ним та обвинуваченою затвердити.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Наслідки укладання та затвердження угоди про примирення та наслідки невиконання угоди їй зрозумілі, просила угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Заслухавши прокурора, потерпілого та обвинувачену, які просили затвердити угоду про примирення, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України, суд встановив, що угода укладена у кримінальному провадженні щодо злочину середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана інтересам потерпілого ОСОБА_5 , умови угоди не суперечать вимогам КПК України, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_3 повністю розуміє права, визначені їй п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди та наслідки її невиконання, характер обвинувачення, вид та міру покарання.

Також, судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди а також наслідки її невиконання.

Укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні погодилася на призначення узгодженої сторонами міри та виду покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з вищекладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченої у повному обсязі.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 468, 471,473-476 КПК України ,суд-,

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 30 серпня 2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 по матеріалах кримінального провадження №0000679 за ч.2 ст.185 КК України затвердити.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку, покласти на засуджену ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання та не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації .

Стягнути з засудженої ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1256 гривень 08 копійок.

Речові докази: - мобільний телефон марки «Хіоmi Mi A2 Lite Gold 4/64 Gb», що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 - залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: