Справа № 581/448/19
Провадження № 1-кс/581/202/19
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2019 року сел. Липова Долина

Слідчий суддя Липоводолинського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 02 жовтня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,

в с т а н о в и в :

Сутність поданого клопотання прокурором

09 липня 2019 року до слідчого судді місцевого суду надійшло клопотання начальника Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, а саме: на посіви ріпаку, які знаходяться на земельній ділянці за кадастровим номером :02:001:0285 площею 5,1258 га, та на земельну ділянку, яка розташована на території Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, та з метою збереження вказаних речових доказів, які мають суттєве доказове значення у вищевказаному кримінальному провадженні. Клопотання мотивувалося тим, що на земельній ділянці державної форми власності за кадастровими номерами :02:001:0285, що розташована на території вказаної сільської ради здійснено посів ріпаку та здійснюється обробіток землі. Факт самовільного використання вказаних земельних ділянок зафіксовано оглядами місця події, за участі інспектора по земельних питаннях Синівської сільської ради ОСОБА_4 та протоколом допиту в якості свідка голови Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області ОСОБА_5 .

Доводив, що врожай ріпаку 2019 року, який росте на земельних ділянках державної форми власності, власником якої є держава, за кадастровим номером :02:001:0285 на території Синівської сільської ради Липоводолинського району містить ознаки речового доказу, оскільки здобуті внаслідок вчинення кримінально правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, а посіви сільськогосподарської культури - ріпака вирощені на самовільнозайнятій земельній ділянці, є фактично речовим доказом самовільного зайняття та використання земельної ділянки для сільськогосподарських потреб, за відсутності документів, що підтверджують право користування нею.

Також прокурор зазначав, що постановою слідчого Липоводолинського відділення поліції від 05 липня 2019 року посіви ріпаку (як матеріальний об`єкт, який містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин самовільного зайняття земельних ділянок) на самовільно зайнятій земельній ділянці сільськогосподарського призначення державної власності площею 5,1258 га (кадастровий номером :02:001:0285) на території Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, та зазначена земельна ділянка (як матеріальний об`єкт (предмет), що був об`єктом кримінально-протиправних дій), визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000145.

Позиція прокурора та третьої особи з приводу поданого клопотання

Прокурор Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання підтримав в повному обсязі та додатково пояснив про те, що на даний час урожай ріпаку на землях Синівської сільської ради майже дозрів і ріпак найближчим часом може бути зібраним незаконним володільцем: ТОВ «Аграрна компанія «Форвард». Крім цього, на даний час за інформацією Липоводолинського відділу ГУ Держгеокадастру в Сумській області земельна ділянка за кадастровим номером :02:001:0285 віднесена за діючими класифікаціями до категорії особливо цінних земель, а факт самовільного зайняття невідомими особами зазначеної земельної ділянки підтверджено актом перевірки спеціалістом ГУ Держгеокадастру в Сумській області.

Представник третьої особи ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Норми права, які застосовуються судом у даній справі

Відповідно до ч.1,2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

У випадку збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2, 4 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі необхідності збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Установлені слідчим суддею обставини справи

З витягу з ЄРДР від 04 жовтня 2019 року, внесеного в порядку самостійного волевиявлення прокурором кримінального правопорушення за ч.1 ст.197-1 КК України, вбачається, що невідомі особи самовільно зайняли землі державної та комунальної форм власності загальною площею приблизно 3,19 га, на яких росте соя та кукурудза. Крім того, під час вивчення стану законності та з метою встановлення підстав для застосування повноважень з питань представництва інтересів держави в суді у сфері земельних відносин, Липоводолинським відділом Роменської місцевої прокуратури проведено огляди земельних ділянок, які включено до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги ГУ Держгеокадастру в Сумській області, на території Московської та Яганівської сільських ради Липоводолинського району. Установлені факти самовільного зайняття вказаних земельних ділянок, невстановленими особами. Зокрема, земельна ділянка на території Московської сільської ради Липоводолинського району площею 6,0987 га., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського, кадастровий номер - :02:003, на час огляду розорана невідомими особами, встановити чи засіяна земельна ділянка не виявилось можливим, оскільки урожай на час огляду не зійшов, зі слів землевпорядника Московської сільської ради поле, в якому знаходиться вказана земельна ділянка перебуває у користуванні та обробляється ТОВ «СК-АГРО». Крім того, оглядом земельної ділянки, яка знаходиться на території Яганівської сільської ради Липоводолинського району площею 6,7573 га., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського, кадастровий номер - :02:007, на час огляду розорана невідомими особами та засіяна кукурудзою (арк. кл. 5).

Протоколом огляду від 24 квітня 2019 року, проведеного слідчим Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 за участі інспектора Синівської сільської ради ОСОБА_4 , з додатком - витягом з Публічної кадастрової карти України та фототаблицями, зафіксовано огляд земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0285, розташованої за межами Синівської сільської ради, яка засіяна ріпаком самовільно ТОВ «Аграрна компанія «Форвард»; тип власності земельної ділянки за даними Публічної кадастрової карти України не визначено станом на 24 квітня 2019 року (арк. кл. 7-12).

З оголошеного протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 21 червня 2019 року вбачається пояснення про те, що земельну ділянку площею 5,12 га (кадастровий номер :02:001:0285) державної форми власності самовільно зайняла ТОВ «Аграрна компанія «Форвард», без договірної сплати орендної плати сільській раді (арк. кл. 13-14).

З оголошеного протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 21 червня 2019 року також показаннями свідка підтверджена аналогічна за змістом інформація (арк. кл. 15-16).

Згідно з інформацією Держгеокадастру в Сумській області зазначену вище земельна ділянка площею 5,12 га включена до Переліку земельних ділянок, права на які будуть виставлені на земельні торги (арк. кл. 17).

З оголошених пояснень свідка ОСОБА_7 вбачається, що вищевказана земельна ділянка перебуває у державній власності, має сільськогосподарське призначення у виді рілля (арк. кл. 21-22).

За довідково-актовими даними відділу у Липоводолинському районі ГУ Дежгеокадастру в Сумській області вищевказана земельна ділянка сільськогосподарського призначення відноситься до особливо цінних земель, яка самовільно зайнята невідомими особами (арк. кл. 24-29). У досліджених матеріалах кримінального провадження № 0000145 відсутній повний витяг з ЄРДР щодо внесення відомостей до цього реєстру по факту самовільного захоплення земельної ділянки площею 5,12 га на території Синівської сільради Липоводолинського району Сумської області (кадастровий номер №:02:001:0285).

Висновки суду

З витягу ЄРДР від 02 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000145 станом на 04 липня 2019 року, вбачається внесення відомостей до зазначеного реєстру з приводу самовільного зайняття невідомими особами земельних ділянок на території Московської сільської ради Липоводолинського району Сумської області площею 6,0987 га (кадастровий номер :02:003) та на території Яганівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області площею 6,7573 га (кадастровий номер :02:007). Уточнених чи оновлених витягів з ЄРДР станом на день розгляду даного клопотання слідчому судді прокурором не надано. З фотокопії протоколу огляду від 24 квітня 2019 року та фотовитягу з Публічної кадастрової карти України вбачається проведення огляду земельної ділянки, розташованої за межами с. Синівка (кадастровий номер :02:001:0285) площею 5,1258 га, яка засіяна ріпаком (а.с. 5-12).

Отже, кримінальне провадження не розпочиналось у порядку ст.214 КПК України за фактом самовільного захоплення земельної ділянки площею 5,1258 га саме на території земель Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області і відповідно за даним фактом жодних слідчих та інших процесуальних дій, включаючи накладення арешту, проводитись на стадії досудового розслідування не може.

Досліджені матеріали клопотання та кримінального провадження № 0000145 не містять достовірних відомостей про наявність всіх необхідних елементів об`єктивної та суб`єктивної сторін та суб`єкту складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України. Зокрема, якому саме державному органу, який представляє Державу Україна у земельних правовідносинах, завдана значна шкода (тобто не визначено ні прокурором, ні слідчим хто є потерпілим у даній справі), не обґрунтовано факт наявності значної шкоди потерпілому, як вона попередньо визначалась та обраховувалась, хто саме здійснив фактичне заволодіння спірними земельними об`єктами та у який спосіб із зазначенням точних площ земельних ділянок, їх категорії та цільового призначення.

На думку слідчого судді, відповідно до норм ч.3 ст.132 КПК України без підтвердження відповідними доказами вищевказаних обставин, при відсутності заяви про вчинення злочину від будь-яких осіб з наведенням відповідних фактів, причетних до цих дій осіб, відсутні підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна у виді врожаю. Крім цього, врожай будь-якої сільськогосподарської культури, як потенційний предмет для накладення арешту, повинен мати кількісні, якісні та інші показники, які б дозволяли визначити його як об`єкт, здобутий внаслідок самовільного захоплення певної земельної ділянки (такі документальні відомості в матеріалах клопотання та провадження відсутні).

Отже, на думку слідчого судді, досліджені докази достовірно не підтверджують те, що врожай ріпаку є предметом чи об`єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України в межах кримінального провадження № 0000145, і відповідно відсутні підстави вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, так як на день розгляду даного клопотання його фактично не існує (він є незібраним і жодним чином належно не обрахованим).

Також аналіз обставин справи свідчить про неспіврозмірність і фактичну неадекватність арешту майна у виді врожаю, як заходу забезпечення кримінального провадження, із предметом складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, ознаки якого самостійно виявлені прокурором у жовтні 2018 року, оскільки врожай є лише одним із видів певних протиправних наслідків незаконного використання землі, а предметом вищевказаного злочину може бути лише чітко визначена на місцевості певна земельна ділянка (ділянки) відповідної форми власності.

З приводу накладення арешту на вищезазначену земельну ділянку, площею 5,1258 га, то слід зазначити те, що невнесення відомостей до ЄРДР з приводу виявлення ознак її самовільного захоплення та без отримання відповідної інформації про умови та про правові підстави володіння й користування нею з отриманням достовірних даних у виді витягів з відповідних реєстрів, вищевказана земельна ділянка не набуває статусу предмету злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення поданого клопотання як через його передчасність, необґрунтованість підстави та мети накладення арешту на врожай та земельну ділянку, так і через недоведеність потреби досудового розслідування на таке втручання держави у земельні правовідносини без установлення факту завдання значної шкоди законному володільцю або власнику землі (потерпілому у кримінальному провадженні).

На підставі викладеного, керуючись ст. 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання начальника Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт врожаю та земельної ділянки у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 02 жовтня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали надруковано та оголошено 12 липня 2019 року