Номер провадження: 11-кп/813/1749/19
Номер справи місцевого суду: 514/980/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатки ОСОБА_7 на ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 18.10.2019, у кримінальному провадженні №0000003, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2019, якою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Великий Березний, Великоберезнянського району, Закарпатської області, громадянина України, українця, працюючого періодично за наймом у приватних осіб, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,-

обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 16.12.2019;

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Як вбачається із матеріалів провадження, на стадії судового розгляду в Болградському районному суді Одеської області перебуває кримінальне провадження №0000003, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2019 та в судовому засіданні 18.10.2019продовжено строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 16.12.2019.

Цією ж ухвалою продовжено строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , який обвинувачуються у вчинені одного злочину, спільно з ОСОБА_8 .

Рішення суду мотивоване тим, що суд з метою запобігання спробам обвинуваченого уникнення від явки до суду шляхом переховування, впливу на свідків та потерпілу, що можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід, строком на 60 діб.

Зміст вимог апеляційної скарги.
На дану ухвалу захисниця обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатка ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу колегії суддів в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт у нічну пору часу за адресою місця постійного проживання.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисниця зазначає, що:

-як захисник ОСОБА_8 здійснює свої повноваження на підставі доручення центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, однак на розгляд підготовчого судового засідання, в тому числі і клопотання про продовження запобіжного заходу в рамках вказаного кримінального провадження її, як захисника, не викликали, чим порушили право обвинуваченого на захист та вимоги ст.. 315 КПК України;

-клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурор має право подати не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, однак термін дії попередньої ухвали закінчився 18.10.2019 року, що є не дотриманням прокурором вимог КПК;
-при задоволенні клопотання прокурора, суд не врахував відомості про наявність родини у ОСОБА_8 у тому числі двох неповнолітніх дітей, яких необхідно утримувати та вказав про відсутність міцних соціальних зв`язків,
-після фактичного закінчення досудового слідства, судовий розгляд не розпочався і до сьогоднішнього часу;
-клопотання про продовження запобіжного заходу також обґрунтовано тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 може спонукати ОСОБА_9 змінити свої показання є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_9 знаходиться під вартою в Ізмаїльському слідчому ізоляторі;
-обвинувачений ОСОБА_8 не має на меті уникнути кримінальної відповідальності, оскільки вини у вчинені злочину не визнає, добровільно сприяв досудовому розслідуванню справи, на теперішній час дружина, з якою проживають однією сім`єю в незареєстрованому шлюбі, в кінці листопада повинна народити дитину;
-обвинувачений ОСОБА_8 перебуває під вартою з березня 2019 року, однак до теперішнього часусудовий розгляд не завершений та остаточне рішення не прийнято, а отже є недоцільним подальше триманням під вартою та встановленим ризикам можливо запобігти більш м`яким запобіжним заходом не пов`язаним з триманням під вартою.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисниці, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
Рішенням №4-р/2019 у справі за конституційною скаргою ОСОБА_10 від 13.06.2019 року Конституційний Суд України визнав неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно положень п. 24 ч.1 ст.3 КПК України судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами, тобто рішення суду першої інстанції, ухвалене до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України не входять до вказаного переліку, та не передбачають витребування матеріалів провадження.
Приписами ст.23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, апеляційний суд у даному випадку позбавлений можливості досліджувати докази, які б на даному етапі судового розгляду справи по суті дають підстави суду апеляційної інстанції робити висновки щодо наявності, або відсутності підстав щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу.
Такі обставини досліджуються безпосередньо судом першої інстанції під час судового провадження та з огляду на перевірені в порядку статтями 89, 94 КПК України докази, які на момент застосування (в тому числі, продовження дії запобіжного заходу) дають підстави суду прийняти рішення відповідно до положень ст.331 КПК України.
Тобто, апеляційний суд, по суті, позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, оскільки, окрім як дослідивши обвинувальний акт, а також оскаржувану ухвалу суду щодо продовження запобіжного заходу та копії журналу судових засідань, не має законних на те підстав для дослідження будь-яких інших доказів.
Окрім того, відповідно до п.13 ч.1ст.3КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, а тому питання обґрунтованості підозри на даній стадії не є предметом розгляду апеляційного суду, в тому числі з огляду на те, що ОСОБА_8 вже пред`явлене обвинувачення, яке є твердженням про вчинення особою інкримінованого злочину, а не обґрунтованим припущенням, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, що мало місце коли остання перебувала у процесуальному статусі підозрюваного.
За таких обставин апеляційний суд не переглядає наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Щодо доводів апеляційної скарги.
З матеріалів провадження, а саме з тексту апеляційної скарги вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 є громадянином України, не одружений, офіційно не працевлаштований, має двох малолітніх дітей, зі слів проживає однією сім`єю в незареєстрованому шлюбі та в кінці листопада повинна народитися третя дитина. Разом з тим, захисником на підтвердження зазначених обставин на було надано жодного доказу. Крім того, не надано жодних підтверджуючих документів, про те що дійсно малолітні діти проживають разом з ним та перебувають на його утриманні. Наведене не спростовує тверджень слідчого судді про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканності, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років
Вказані обставини свідчать про можливість вчинення обвинуваченим спроби переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому особливо тяжкий злочин.
Крім того, апеляційний суд вважає, що поведінка обвинуваченого на час вчинення останнім правопорушення у складі групи осіб, а саме застосування відносно потерпілої заходів фізичного впливу, вказує на існування ризику впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні та можливості вчинення останнім нових злочинів.
Таким чином, прокурором доведена незмінність у кримінальному провадженні заявлених у клопотанні ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги апеляційний суд визнає необґрунтованими.
Доводи захисниці, про те що вона здійснює свої повноваження на підставі доручення центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, однак на розгляд підготовчого судового засідання, в тому числі і клопотання про продовження запобіжного заходу в рамках вказаного кримінального провадження її, як захисника, не викликали є безпідставними, оскільки відповідно до доручення № 015-0005263 від 18.10.2019 на підставі ухвали Болградського районного суду Одеської області від 18.10.2019 для окремої процесуальної дії, а саме продовження строку дії запобіжного заходу призначено ОСОБА_11 . Ці обставини виникли в зв`язку з неможливістю виклику в судове засідання захисника ОСОБА_7 , що підтверджено матеріалами справи.

При цьому апеляційний суд констатує, що у даному випадку право обвинуваченого на захист порушено не було.

Доводи про те що прокурором не подано клопотання про продовження строку тримання під вартою не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, термін дії якої закінчувався 18.10.2019, апеляційний суд не вважає їх підставою для скасування, оскільки відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України це є обов`язком суду, незважаючи на несвоєчасність подання такого клопотання.

Крім того, апеляційний суд, вважає, що доводи захисниці, про те що клопотання про продовження запобіжного заходу обґрунтовано тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 може спонукати ОСОБА_9 змінити свої показання є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_9 знаходиться під вартою в Ізмаїльському слідчому ізоляторі, однак зазначені обставини не є такими, що вказують на необхідність скасувати ухвалу.
Посилання захисниці про те що обвинувачений ОСОБА_8 перебуває під вартою з березня 2019 року, однак до теперішнього часу судовий розгляд не завершений та остаточне рішення не прийнято апеляційним судом прийнято до уваги, однак зазначена обставина не може вважатися такою, яка з урахуванням наведених вище ризиків беззаперечно вказує на можливість та необхідність обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу.
Інших доводів апеляційному суду не представлено.
Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок суду про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу обвинуваченого у вчиненні ним особливо тяжкого злочину, дають підстави вважати, що на даний час існують зазначені районним судом ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою. Застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки такий запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Разом з цим аналізуючи надані апеляційному суду копії матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 пояснень сторони захисту, апеляційний суд вважає, що кримінальне провадження перебуває на розгляді суду першої інстанції досить тривалий час, протягом якого обвинувачений тримався під вартою, але судовий розгляд не завершений та остаточне рішення не прийнято.
При цьому, апеляційний суд вважає таку невиправдану тривалість розгляду даного кримінального провадження неприпустимою, що з огляду на положення ст. 28 КПК України, тягне за собою порушення принципу розумності строку розгляду справи, в зв`язку з чим вважає за необхідне звернути увагу районного суду на необхідність дотримання вимог ст. 28 КПК України, щодо розумних строків розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисниці обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатки ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 18.10.2019, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000003, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2019, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,- залишити без змін.

Звернути увагу районного суду на необхідність дотримання вимог ст. 28 КПК України, щодо розумних строків розгляду справи.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4