ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Володимирі-Волинському кримінальне провадження №0000679 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, громадянина України, українця, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,-
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 05 жовтня 2019 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у місті Кременець, Тернопільської області, діючи з прямим умислом, без передбаченого законом дозволу та в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, переніс із невстановленого досудовим розслідуванням місця ніж із маркуванням «А61», який належить до клинкової холодної зброї, і є мисливським ножем загального призначення, промислового способу виготовлення. у салон належного йому автомобіля марки «Опель» моделі Віваро, р.н.з. НОМЕР_1 , де зберігав його у відділенні для дрібних речей передньої панелі приладів, який в подальшому, перевіз із м. Кременець, Тернопільської обл. у м. Устилуг, Володимир-Волинського району, Волинської області, тим самими незаконно носив ніж при собі.
09 жовтня 2019 року о 14 год. 20 хв., під час перетину державного кордону України в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Устилуг-Зосін», що в м. Устилуг, Володимир-Волинського району, вказаний ніж, було виявлено та вилучено працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час проведення прикордонно-митного контролю зазначеного транспортного засобу.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 263 КК України, тобто у носінні іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування та в ході підготовчого судового засідання добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 263 КК України.
Під час досудового розслідування 06.11.2019 р. підозрюваний ОСОБА_4 , діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз уклав із прокурором угоду про визнання винуватості.
Прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 263 КК України, а також покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, який є злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також вимогам ч. 2 ст. 263 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.
Вивчивши матеріали кримінального провадження та опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для затвердження судом угоди про визнання винуватості.
Судом з`ясовано, що обвинуваченому ОСОБА_4 цілком зрозумілі його права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, дані наслідки йому зрозумілі.
Після наданих роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Прокурор та захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час підготовчого судового засідання суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч.2 ст. 263 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Речовий доказ ніж із маркуванням «А-61» знищити.

Судові витрати стягнути із обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 474, 475 КПК України, суд,-
ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 листопада 2019 року, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та обрати йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.
Речовий доказ ніж із маркуванням знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави 785,05 грн. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно зоригіналом.
Суддя ОСОБА_1