Справа № 577/3380/19
Провадження № 1-кп/577/423/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотоп кримінальні провадження за №0000685 від 03 липня 2019 року, №0000971 від 14 вересня 2019 року, об`єднані для спільного розгляду про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Козацьке, Конотопського району, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого :

1) 30.12.2009 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.70, ст.75 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки;

2) 23.04.2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.75 КК України, до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік ;

3) 02.10.2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.187 КК України, ст.70 ч.4, ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі;

4) 02.07.2019 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст.185, ст.69 КК України до 240 годин громадських робіт,

у вчиненні злочинів, передбачених за ч.3 ст.185, ч.2 ст.389 КК України,-

Встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України, 23 червня 2019 року приблизно о 10 годині, перебуваючи в АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , помітив, що на території даного подвір`я знаходиться велосипед, який і вирішив таємно викрасти. Реалізуючи свій злочинний, умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, упевнившись, що господар відсутній і його дії є непомітним для сторонніх осіб, відчинив хвіртку та проник на територію господарства, звідки повторно таємно викрав велосипед з рамою закритого типу, синього кольору, на рамі якого мається надпис «ПВЗ», вартістю на момент вчинення кримінального правопорушення згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №19/119/11-1/1441е від 12.07.2019 року 850 гривень і з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, а у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 збитків на загальну суму 850 гривень .

За таких обставин, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 засуджений 02 липня 2019 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. 185 ч.2 КК України до 240 годин громадських робіт, 08 серпня 2019 року під розписку ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт і попереджений про кримінальну відповідальність у разі ухилення від його відбування. Також засуджений ОСОБА_4 був ознайомлений з направленням Конотопського МРВ про відбування покарання у вигляді громадських робіт до Бочечківської сільської ради для відбування, якого він мав приступити з 08 серпня 2019 року.

Однак, з 12 серпня 2019 року ОСОБА_4 припинив виходити для відбування громадських робіт без поважних причин. 20 серпня 2019 року до Конотопського МРВ надійшло повідомлення з Бочечківської сільської ради, в якому вказано, що ОСОБА_4 не відбував покарання 12, 13, 14, 15, 16 серпня 2019 року з невідомих причин, за що йому 20 серпня 2019 року винесено застереження у вигляді письмового попередження за не відбуття громадських робіт без поважних причин. У поясненні засуджений вказав, що він дійсно не відбував покарання на території Бочечківської сільської ради у вищевказані дні без поважних причин, так як в ці дні був вдома і займався власними справами, офіційно не працював, не та не перебував на лікуванні.

Також, ОСОБА_4 згідно табелю виходу на роботу у серпні 2019 року, крім вказаного періоду з 11.08.2019 року по 16.08.2019 року, не відбував покарання 19,20,21,22,23,27,28,29,30 серпня 2019 року та 02,03,04,05,06,09,10,11,12,13, вересня 2019 року з невідомих причин, за що 12 та 13 вересня 2019 року йому було винесено письмові попередження за не відбуття громадських робіт без поважних причин. У поясненні ОСОБА_4 вказав, що дійсно не відбував покарання у вказані дні без поважних причин, так як був вдома і займався власними справами.

Обвинувачений ОСОБА_4 станом на 17 вересня 2019 року відбув 4 години громадських робіт і до повного відбуття покарання залишилось 236 годин.

За таких обставин, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчинених злочинах визнав повністю та показав, що 23 червня 2019 року близько 10 години, перебуваючи в с. Жолдаки Конотопського району Сумської області, проходив повз будинок АДРЕСА_2 та помітив, що на території біля паркану знаходиться велосипед, який вирішив викрасти, враховуючи, що він з іншого села і його не знають мешканці, упевнившись, що господар відсутній і за ним ніхто не стежить, відчинив хвіртку , проник на територію господарства, таємно викрав велосипед , який стояв між парканом та сараєм і пішов звідти . По дорозі побачив гарне помешкання, подумав, що у господаря маються грошові кошти і запропонував продати велосипед як власний за 60 гривень. Цей чоловік погодився і придбав у нього велосипед за вказані кошти З вартістю викраденого згоден. Усунув заподіяну шкоду, з потерпілою примирився і та претензій не має. Крім того, його було засуджено до 240 годин громадських робіт і роз`яснено про умови відбування цього покарання, також його неодноразово попереджали про необхідність відбування покарання і про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання, однак, він відбув 4 години громадських робіт, а решту дійсно не відбув без поважних причин, оскільки заробляв гроші, працюючи у громадян, та займався власним господарством. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати. Запевнив, що для себе зробив висновки і не має наміру продовжувати злочинну діяльність.

Враховуючи, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ним не оспорюються, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав не доцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, при цьому роз`яснив , що в такому випадку відсутнє право оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим винуватості та правильному розумінні його суті, дійшов висновку про винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів та необхідності призначення йому покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 , надала суду заяву про розгляд провадження без її участі, в якій також зазначила, що цивільний позов пред`являти не буде, оскільки обвинувачений відшкодував їй матеріальні збитки.

Таким чином, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище та за ч. 2 ст.389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що усунув заподіяну шкоді і примирився з потерпілою, яка претензій не має, є особою молодого віку.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, не працював, характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом хронічний алкоголізм.

Враховуючи , що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив ряд злочинів, викрадення чужого майна вчинив до постановлення попереднього вироку, має невідбуте покарання за попереднім вироком йому слід призначити покарання за правилами ст. 70 ч. 4, 71 КК України, враховуючи положення п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення покарання та висновку об`єднаної палати ККС ВС, викладені в постанові від 25.06.2018 року у справі № 511/37/16-к.

Враховуючи обставини справи, наставші наслідки, відомості про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, що розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що усунув заподіяну шкоду, потерпіла ОСОБА_6 претензій до нього не має, він є особою молодого віку, вважає за можливе при призначенні покарання з вчинений злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, застосувати ст. 69 КК України і перейти до більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції цієї статті , і таким, на думку суду, є покарання у виді обмеження волі, яке полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці. При цьому , суд виходить і з положень, викладених у ч. 2 ст. 50 КК України, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених і попередження вчинення ними нових злочинів, а також з положень ч. 2 ст. 65 КК України, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Крім того, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини вчинення кримінальних правопорушень, що стан здоров`я та вік обвинуваченого не заважають працювати, суд вважає, що саме покарання у виді обмеження волі сприятиме виправленню ОСОБА_4 та попередженню вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченому, враховуючи тяжкість вчинених злочинів і вид покарання, з яким визначився суд, відомості про особу обвинуваченого, що раніше судимий, не працював і вказані обставини свідчать про існування ризику, що обвинувачений може вчинити інший злочин, а тому, з метою упередження вчинення злочинів, дійшов висновку про необхідність застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Питання про судові витрати та речові докази підлягають вирішенню у порядку ст.ст. 100 і 124 КПК України, відповідно.

Керуючись ст.ст.373, 376 КПК України,

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання:

за ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді двох років обмеження волі.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 240 годин громадських робіт, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 липня 2019 року, більш суворим ОСОБА_4 призначити остаточне покарання у виді двох років обмеження волі;

за ч.2 ст. 389 КК України - у виді одного року обмеження волі.

У відповідності зі ст. 71 КК України ОСОБА_4 за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати покарання за попереднім вироком і призначити остаточне покарання у виді трьох років обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня постановки його на облік у виправному центрі, а в разі, якщо цьому передуватиме його затримання, то з моменту затримання.

Застосувати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання і покласти обов`язки прибути за вимогою до Конотопського відділу пробації, повідомляти прокурора, суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора або суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 471 гривень 03 копійки.

Речовий доказ велосипед марки «Україна ПВЗ» синього кольору, виробництва часів СРСР, що знаходиться у потерпілої ОСОБА_6 під збереженою розпискою, залишити їй як законному володільцю .

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Суддя: ОСОБА_1