Комінтернівський районний суд м.Харкова
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 щодо ОСОБА_9 , що звинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.258-5,ч.1 ст.263,ч.1,4. ст.358 КК України, ОСОБА_10 , що звинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.258-5,ч.1 ст.263, КК України, ОСОБА_11 , що звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
На розгляді Комінтернівського районного суду м. Харкова перебувають матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , що звинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.258-5,ч.1 ст.263,ч.1,4. ст.358 КК України, ОСОБА_10 , що звинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.258-5,ч.1 ст.263, КК України, ОСОБА_11 , що звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України

До обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

До обвинуваченого ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

У судове засідання з`явились прокурор, захисники, обвинувачений ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 доставлено конвоєм.

У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених, відповідно до ст. 331 КПК України та відсутність підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу відносно обвинуваченого

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому, клопотав про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки тривалий час обвинувачений ОСОБА_10 перебуває під вартою.

Захисник ОСОБА_7 , заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченим, клопотав про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Обвинувачений ОСОБА_11 просив розглянути питання на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу, зазначивши, що прокурор порушні процесуальні вимоги щодо розгляду клопотання, оскільки на його думку прокурор повинен був вручити йому копію клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою не менше як за п`ять днів до початку розгляду даного клопотання, клопотав про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_10 заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу, підтримав клопотання свого захисника та також клопотав про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав клопотання захисників .

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до вимог ст..331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, свідчать про підвищену суспільну небезпеку, оскільки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 звинувачуєються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.258-5,ч.1 ст.263,ч.1,4ст.358КК України. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини у справі в справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
При розгляді питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим в кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Крім того, суд враховує суспільну небезпечність інкримінованих їм кримінальних правопорушень та імовірність ухилення обвинувачених від суду, ризик втечі, а також продовження скоєння кримінальних правопорушень обвинуваченими.
В зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що обставини, дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, продовжить скоєння кримінальних правопорушень, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу або скасування раніше обраного запобіжного заходу не забезпечить їх належної процесуальної поведінки.
З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, згідно вимог ст.178 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватим в кримінальному правопорушенні, у вчиненні яких вони обвинувачуються, а також з огляду на те, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, оцінивши в сукупності всі вище перелічені обставини, вважає, що на цей час не має підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у зв`язку з чим в задоволенні клопотання захисника обвинувачених суд відмовляє і приходить до висновку щодо необхідності продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою на 60 днів.
Щодо посилання обвинуваченого ОСОБА_9 щодо не вручення йому копії клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначаю, що чинним Кримінально-процесуальним кодексом України не передбачена вимога вручення копії клопотання обвинуваченому за п`ять діб до початку розгляду.
Керуючисьст. 29 Конституції України, ст.ст. 176 ч.5, 177, 183, 197, 199, 242, 331, 332, 334, 392 КПК України, колегія суддів -
У Х В А Л И ЛА:
В задоволенні клопотання захисникаобвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_6 -відмовити.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 -відмовити

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 щодо скасування запобіжного заходу відмовити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 щодо скасування запобіжного заходу відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою, відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.258-5,ч.1 ст.263,ч.1,4.ст.358 КК України, строком на 60 днів, тобто до 27 грудня 2019 року.
Продовжити строк тримання під вартою, відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який звинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.258-5,ч.1 ст.263 КК України, строком на 60 днів, тобто до 27 грудня 2019 року.
Ухваламоже бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя- ОСОБА_1

Судді- ОСОБА_2

ОСОБА_3