ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа: №699/394/13-к
Провадження: №11-кп/821/139/19
Категорія:ч.2 ст.185, ч.1,2 ст.190 КК України
Головуючий по 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній
інстанції - ОСОБА_2
У ХВАЛА
11 вересня 2019 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Черкаського апеляційного суду в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 15.05.2019 року, якою повернуто прокурору Корсунь- Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури обвинувальний акт за звинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1,2 ст.190 КК України,
Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 15.05.2019 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1,2 ст.190 КК України повернутий прокурору Корсунь- Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Суд першої інстанції повернув обвинувальний акт прокурору з тих підстав, що в ньому не міститься сформульоване обвинувачення із зазначенням кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого. Крім того обвинувальний акт не посвідчений гербовою печаткою. Вказані недоліки порушують право обвинуваченого на захист, які не можна усунути під час судового розгляду.
Не погоджуючись з рішенням районного суду в своїй апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставина справи та істотного порушення вимог КПК України. Вважає, що суд повернув обвинувальний акт безпідставно.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку повернувши обвинувальний акт прокурору в порядку ст. 314 КПК України, а висновки суду першої інстанції про порушення органами досудового розслідування вимог ст. 291 КПК України є обґрунтованими.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд. В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
У відповідності до ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є
процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Обвинувачення, як зазначено в п.13 ст.3 КПК України, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого закону України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно вимог кримінального процесуального закону формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції», п.52).
Відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
При складанні обвинувального акту, органами досудового розслідування допущені недоліки, які послужили обґрунтованими підставами для його повернення прокурору.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що в обвинувальному акті у кримінальному провадженні взагалі відсутнє формулювання обвинувачення, яке висувається особі, що є складовою обвинувального акту згідно з вимогами ч.2 ст.291 КПК України. В обвинувальному акті лише описані встановлені в ході досудового розслідування обставини, що є окремою складовою обвинувального акту, а також вказано про висунуту особі підозру.
Водночас відсутність гербової печатки в обвинувальному акті, який затверджений прокурором, не може бути беззаперечною підставою для його повернення.
За таких обставин, на думку колегії суддів, поданий обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , який не містить формулювання обвинувачення, є безумовним порушенням органами досудового розслідування вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі про безпідставне повернення обвинувального акту, є безпідставними, які не заслуговують на увагу.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прокурором не виконані в повному обсязі вимоги п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, таким чином складання відповідного обвинувального акту не засновано на вимогах закону, що грубо порушує право обвинуваченого на захист і розгляд даного кримінального провадження неупередженим судом, а тому суд не може призначити судовий розгляд.
Враховуючи викладені обставини, встановлені апеляційним судом, чинне законодавство України та практику ЄСПЛ, колегія суддів вважає що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1,2 ст.190 КК України підлягає поверненню прокурору внаслідок невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, у зв`язку з чим апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 15.05.2019 року, якою повернуто обвинувальний акт за звинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1,2 ст.190 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - без задоволення.
Головуючий-суддя підпис
Судді підписи
Суддя ОСОБА_2