н/п 1-кс/640/7113/19
"06" червня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, Богодухівського району с. Кленове, українця, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює ФОП,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
05.06.2019 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 , 13.06.2018, приблизно о 08:15, керував технічно справним автомобілем «Mersedes-Benz 2543», р.н. НОМЕР_1 , на якому рухався у м. Харків по вул. Гв. Широненців зі сторони вул. Валентинівської в напрямку пр. Ювілейного на швидкості 50 км/год.
Під час руху по вказаній вулиці в районі будинку 41, водій ОСОБА_4 під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, на якому в той час перебував пішохід ОСОБА_8 , якого він міг об`єктивно бачити та завчасно виявити, не зменшив швидкість та не зупинився перед пішохідним переходом, чим грубо порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно яким: п.18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби, зупинитися, щоб надати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , 1950 р.н., який перетинав проїжджу частину вул. Гв. Широненців по нерегульованому пішохідному переходу з ліва на право по ходу руху автомобіля «Mersedes-Benz 2543».
Внаслідок даної дорожньо-транспортної події ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди та згідно висновку судово-медичної експертизи № 10-12/1273-с/18 від 16.07.2018 причиною його смерті стала сполучена травма тіла, що супроводжувалась переломами кісток скелета, розривами внутрішніх органів і магістральної судини (аорти) та ускладнилась розвитком гострої крововтрати.
Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 виразилося в тому, що він керуючи технічно справним автомобілем «Mersedes-Benz 2543» при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, не вжив усіх необхідних заходів для того, щоб забезпечити безпеку при проїзді пішохідного переходу, тобто не зупинив керований ним автомобіль, маючи таку можливість, щоб дати дорогу пішоходу, який перетинав проїжджу частину з ліва на право відносно руху автомобіля, чим спричинив смерть ОСОБА_8 .
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане слідчим клопотання, просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленій підозрі, та просив відмовити в задоволенні клопотання. При цьому пояснив, що він не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, має постійне місце проживання та роботу, двох неповнолітніх дітей. Крім того вказав, що ним відшкодована потерпілому матеріальна шкода. На протязі всього досудового розслідування він за першою вимогою з`являвся на виклики слідчого та ніяким чином не впливав на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженню.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.
31.05.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_8 .
Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Також, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Натомість, клопотання містить лише формальне посилання на обставини, наведені у ст. 177 КПК України, і їх перерахування.
Слідчий суддя вважає, жодним чином не доведеним та голослівним посилання у клопотанні на такий ризик, як можливість ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженню.
В судовому засіданні було встановлено, що по кримінальному провадженню були допитані всі можливі свідки та потерпілий, проведені всі необхідні експертизи та слідчі дії, тобто досудове розслідування фактично завершено.
Крім того, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення мало місце 13.06.2018, тобто майже рік тому. Стороною обвинувачення не надано даних щодо незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженню.
При цьому підозрюваним потерпілому відшкодована матеріальна шкода, про що в судовому засіданні надані відповідні розписки, копії яких долучено до матеріалів справи.
Крім того, такі твердження слідчого та прокурора про наявність зазначеного ризику не відповідають вимогам КПК України, де зазначено, що в клопотанні слідчого повинен міститися виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.
Разом з тим, слідчий суддя враховує, що слідчі дії в зазначеному кримінальному проваджені не завершені.
Слідчий суддя погоджується з наведеним у клопотанні слідчого ризиком, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, та вважає його встановленим існування, а саме можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 належної поведінки та запобігання вищезазначеного ризику, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; дані про особу ОСОБА_4 , а саме підозрюваний: одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, постійне місце роботи, вищу освіту, раніше не судимий, має зареєстроване та постійне місце проживання, тобто має стійкі соціальні зв`язки, слідчий суддя вважає можливим застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Так, при розгляді клопотання слідчим суддею, з врахуванням матеріалів, наданих учасниками процесу, не встановлено обставин, які б виключали обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
За таких обставин та з огляду на те, що прокурором не доведено виправданості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, і не доведено, що менш суворі запобіжні заходи не можуть запобігти заявленому ризику, законні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 відсутні, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та до суду за першою вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 про те, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід або на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 .
Встановити строк дії ухвали до 31.07.2019 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.
Слідчий суддя - ОСОБА_1