печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :
26.07.2019 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України радником юстиції ОСОБА_4 про арешт майна на автомобіль марки «AUDI A4», VIN: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , на банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк» () № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , «Укрсіббанк» № НОМЕР_6 та на грошові кошти, що маються на банківських рахунках ПАТ КБ «ПриватБанк» () № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , «Укрсіббанк» № НОМЕР_6 , з метою конфіскації майна підозрюваного, із забороною користування та розпорядження даним майном.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

29 липня 2019 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурором було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, слідчим у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор вважає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000084, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 310, ч. 2,3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та інших невстановлених під час досудового розслідування осіб, за попередньою змовою, вчиняють умисні дії пов`язані з незаконним вирощуванням конопель, з метою збуту, незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням та перевезенням особливо небезпечного наркотичного засобу, з метою збуту, в особливо великих розмірах.

24.07.2019 під час проведення санкціонованого обшуку за адресою мешкання ОСОБА_5 , працівниками поліції було виявлене та вилучене майно, яке відповідно до КПК є тимчасово вилученим, а саме пластикові картки ПАТ КБ «ПриватБанк» () № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , «Укрсіббанку» № НОМЕР_6 , що належать останньому.

Відповідно до даних Головного сервісного центру МВС з бази даних Єдиного державного реєстру МВС про транспортні засоби, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником автомобіля марки «AUDI A4», VIN: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 .

24.07.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 309 КК України.

Відповідно до санкції ч. 3 ст. 307 КК України, за вчинення вказаного злочину, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, з конфіскацією майна.

Прокурор вказує, що з метою забезпечення конфіскації майна як можливого виду покарання, а також враховуючи те, що перелічене майно є тимчасово вилученим, на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, із забороною користування та розпорядження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або доходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Також санкцією ч. 3 ст. 307 КК України передбачена конфіскація майна одержаного злочинним шляхом.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою конфіскації майна, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Таким чином, клопотання підлягає задоволенню в частині накладення арешту на банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк» () № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , «Укрсіббанк» № НОМЕР_6 та на грошові кошти, що маються на банківських рахунках ПАТ КБ «ПриватБанк» () № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , «Укрсіббанк» № НОМЕР_6 .
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк» () № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , «Укрсіббанк» № НОМЕР_6 та на грошові кошти, що маються на банківських рахунках ПАТ КБ «ПриватБанк» () № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , «Укрсіббанк» № НОМЕР_6 , з метою конфіскації майна підозрюваного, із забороною користування та розпорядження даним майном.
В решті вимог клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1