Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7056/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 року Подільський районний суд міста Києва в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої передбачається

застосування заходів медичного характеру - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду у м.Києві клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000685, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крисилівка Броварського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого, за ознаками вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

26 лютого 2019 року приблизно о 12 год. 05 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська 107, помітив раніше йому невідому ОСОБА_8 , в руках якої знаходився мобільний телефон «Huawei», та в нього виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , 26 лютого 2019 року приблизно о 12 год. 05 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська 107, підійшов з-за спини до ОСОБА_8 , яка у цей час розмовляла по своєму мобільному телефону «Huawei», та шляхом ривку з рук останньої відкрито викрав зазначений телефон, після чого втік з місця вчинення злочину, спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_6 дав показання, що не заперечує фактичні обставини та його дії як вони відображені в клопотанні прокурора. Однак, обставин через свій хворобливий стан не пам`ятає. Погоджується з доводами прокурора. Однак, просить не призначати йому лікування в спеціалізованому закладі, а надати можливість лікуватись амбулаторно.

Потерпіла ОСОБА_8 дала показання, що 26 лютого 2019 року приблизно о 12 год. 05 хв., перебувала за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська 107, ОСОБА_6 підійшов до неї із-за спини вихопив з її рук мобільний телефон «Huawei» і втік.

Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26 лютого 2019 року, потерпіла ОСОБА_8 повідомила про її пограбування.

Згідно протоколу огляду місця події від

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2018 року,

впізнала , як особу, яка її пограбувала.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №12-4/1581 від 25.09.2018 на момент вчинення кримінального правопорушення вартість золотого ланцюжка складала 3690 грн. 01 коп.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №12-4/1581 від 25.09.2018 на момент вчинення кримінального правопорушення вартість складає 947 грн. 11 коп.

Згідно висновку судово- психіатричного експерта №60 від 23 квітня 2019 року, у період часу, до якого відноситься правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_6 підозрюється, він страждав на шизофренію, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, маніоформний синдром. (Р20.00 згідно з МКХ-10); за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_6 , страждає на шизофренію, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, маніоформний синдром. (Р20.00 згідно з МКХ-10); за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_6 , потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Як вбачається з наданих прокурором характеризуючих матеріалів на ОСОБА_6 , він раніше не судимий, перебуває на обліку у лікаря психіатра, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, неодружений, непрацює.

Згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст.85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що показання потерпілої отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими, також такі показання визнаються судом достовірними, вона була допитана безпосередньо в судовому засіданні стосовно обставин, які сприймала особисто, сумнівів у достовірності її показань у суду не виникло.

Належними і допустимими як джерела доказів євисновки проведених у справі судових експертиз та долучених документів, суд не вбачає порушення вимог КПК України під час їх отримання.

Суд, оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вияснивши в учасників процесу, чи всі докази вони подали на підтвердження своїх доказів чи можливо закінчувати судовий розгляд, отримавши у них підтвердження про подачу всіх доказів і можливість закінчувати судовий розгляд, керуючись вимогами ст.26 КПК України про те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав в межах та у спосіб передбачений КПК України, суд прийшов до переконання про доведеність стороною обвинувачення факту вчинення ОСОБА_6 , в стані неосудності суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Суд бере до уваги, що згідно статей 3, 25 Закону №1489-ІІІ, а також пункту 5 принципу 18 додатка до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18 лютого 1992 року №46/119 «Захист осіб із психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», пацієнт і його представник мають право бути присутніми на будь-якому слуханні, брати в ньому участь та бути вислуханими.

Згідно пункту 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року суди повинні забезпечувати участь у судовому засіданні захисника та особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру (за винятком випадків, коли цьому перешкоджає характер її захворювання), або ж отримувати письмову відмову в разі її небажання бути присутньою. У разі участі особи в судовому засіданні при розгляді справи суду належить опитувати її про обставини вчинення суспільно небезпечного діяння та давати відповідну оцінку цим показанням з урахуванням інших зібраних у справі доказів.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_6 був присутнім в судовому засіданні, висловив свою позицію щодо питань, які розглядались судом, дав показання по суті обставин, які досліджувались.

За змістом положень КК України, законів від 22 лютого 2000 року №1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» та від 19 листопада 1992 року №2801-ХІІ «Основи законодавства України про охорону здоров`я» метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є: 1) вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях19,20, 76, 93 та 96 КК; 2) запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами КК України.

Враховуючи вищевказане, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню. Суд прийшов до висновку, що з врахуванням характеру вчиненого діяння, даних про особу ОСОБА_6 , оцінених доказів в їх сукупності,обґрунтованим є висновок судово-психіатричної експертизи про застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом та не знаходить підстав для амбулаторного лікування ОСОБА_6 .

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням експертиз підлягають відшкодуванню за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.19, 93-94 КК України, ст. 512-513 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Згідно ст.124 КПК України процесуальні витрати віднести на рахунок держави.

Речовий доказ - мобільний телефон «Huawei», який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити у її користуванні.

На ухвалу суду до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1