Справа № 472/1319/19
Номер провадження 1-кс/473/1556/2019

УХВАЛА
Іменем України

"21" листопада 2019 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні із застосуванням засобів звуко та відео фіксації заяву захисника ОСОБА_7 про відвід судді Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_8 від розгляду кримінального провадження № 0002249, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.11.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Веселинівського районного суду Миколаївської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0002249, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України. Згідно автоматизованого розподілу кримінальне провадження № 473/1087/18 (номер провадження 1-кп/472/9/19) було розподілене судді ОСОБА_8

09.10.2019 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла заява захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_8 від участі в розгляді зазначеного кримінального провадження за №0002249, із посиланням на практику Європейського суду, норми Конституції України, положення КПК України та в порядку п.4 ч 1 ст. 75 КПК України з підстав:

- передчасного призначення кримінального провадження № 473/1087/18 до розгляду 25.09.2019 року, та виклик захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на 02.10.2019 року, тобто до вирішення питання щодо заяви про відввід судді ОСОБА_8 від 25.09.2019 року;

- поза робочим часом відповідно до розкладу роботи Веселинівського районного суду Миколаївської області повідомлення захисника ОСОБА_7 про виклик до суду;

- порушення строків повідомлення захисника про розгляд кримінального провадження №0002249;

- порушення положень ст. ст. 49, 52, 350 КПК України щодо порядку, процедури призначення захисника обвинуваченому ОСОБА_4 для проведення невідкладної процесуальної дії та його права на самостійний вибір захисника, зважаючи на неналежне повідомлення про розгляд кримінального провадження 03.10.2019 року, поважність причини неявки захисника ОСОБА_7 та відсутність відомостей про повідомлення другого захисника ОСОБА_11 , думку обвинуваченого ОСОБА_4 щодо його захисту;

- особистої неприязні судді ОСОБА_8 до захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_6 ;

- невідкладення судового засідання по кримінальному провадженню 03.10.2019 року у зв`язку із поважною причиною неявки захисника ОСОБА_7 ;

- надання недостатнього строку відповідно до положень ч. 3 ст. 324 КПК України на ознайомлення з матеріалами провадження ( складається з 4 томув), з урахуванням значного обсягу матеріалів кримінального провадження та підготовки до судового засідання захиснику ОСОБА_12 , відмову останньої від захисту та відмову обвинуваченого ОСОБА_4 від захисника ОСОБА_13 .

З урахуванням викладеного захисник ОСОБА_7 вважає, що суддя ОСОБА_8 має упереджене ставлення до обвинуваченого ОСОБА_4 та заінтересована в результатах розгляду зазначеного кримінального провадження.

Миколаївским апеляційним судом ухвалою від 06.11.2019 року задоволено подання з приводу направлення заяви захисника ОСОБА_7 від 09.10.2019 року про відвід судді на розгляд іншого суду в межах юрисдикції Миколаївського апеляційного суду, а саме до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Автоматизованою системою документообігу розгляд даної заяви захисника ОСОБА_7 про відвід судді розподілено на суддю ОСОБА_1 , яка у Вознесенському міськрайонному суді згідно обраної спеціалізації розглядає адміністративні, цивільні справи, заяви про самовідвід ( відвід) по кримінальним справам та є слідчим суддею.

Особа, щодо якої ініційовано питання відводу - суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, судом належним чином повідомлялась про розгляд заяви захисника ОСОБА_7 заяв від неї не надходило.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю підтримав свою заяву, зазначив, що докази упередженого, зверхнього ставлення судді ОСОБА_8 , як до обвинуваченого ОСОБА_4 , так і інших учасників справи, тривалого розгляду провадження, суду надані, окрім того вони містяться в матеріалах кримінального провадження №0002249, на витребуванні та дослідженні якого наполягав, також клопотав про допит захисника ОСОБА_12 та секретаря судового засідання Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_14 на підтвердження зазначених ним обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву захисника ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_8 повністю, наполягав на участі в судовому засіданні свого другого захисника ОСОБА_11 і оскільки порушував порядок у залі судового засідання, нецензурно лаявся, образливо висловлювався на адресу прокурора, кричав, бив по скляній кабіні загородження при цьому не реагував на попередження та розпорядження головуючого у судовому засіданні, на підставі ухвали суду був видалений із зали судового засідання на весь час судового розгляду з урахуванням положень ч 1 ст 330 КПК України.

Захисник ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились судом повідомлялась про розгляд заяви про відводу судді електронною поштою, заяв від неї не надходило.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_15 в судове засідання не з`явились, він них на електронну пошту суду надійшли заяви про неможливість прибути до суду, зважаючи на неповідомлення їх судом в порушення ч 8 ст 135 КПК України про розгляд заяви про відвід, проживання обвинуваченого в м. Одеса, а його захисника вм. Миколаєві і участь останньої в іншому кримінальному провадженні, просили про розгляд без їх участі.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву про відвід судді підтримав повністю, послався на процесуальні порушення, яких припускається ОСОБА_8 під час розгляду справи та прийнятті процесуальних рішень, безумовне упереджене ставлення, свавілля та тиск на обвинуваченого ОСОБА_4 , інших учасників процесу. Зазначив, що факти викладені в заяві має розглядати ДБР.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви про відвід судді, зважаючи на її безпідставність та надуманість. Вважає, що порушень кримінально-процесуального законодавства суддя ОСОБА_8 не припускається, упередженого ставлення до учасників справи він не вбачає .Вказав на зухвале ставлення захисту до правосуддя вцілому, затягування розгляду кримінального провадження, зловживання процесуальними правами, неприпустимі висловлювання на адресу судді ОСОБА_8 .

Потерпілі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в судове засідання не з`явились, повідомлені в телефонному режимі.

Надаючи оцінку зазначеним доводам заявника, дослідивши матеріали додані до заяви, заслухавши думку учасників процесу, суд виходить з наступного.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

За ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.

Тобто суддя повинен встановити, чи впливають зазначені заявником обставини на безсторонність та неупередженість суду.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (Заява № 21722/11), зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з:(І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Доводи заявника ОСОБА_7 стосуються групи питань щодо незгоди з процесуальною поведінкою судді ОСОБА_8 та з ухваленими нею в ході судового розгляду судовими рішеннями в кримінальному провадженні № 0002249 від 08.11.2017 року відносно обвинувачених ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» роз`яснено, що «відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені».

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Конституційним Судом України в своєму рішенні у справі №2-рп/2011 від 11.03.2011 року також було акцентовано, що оцінка вчинених суддею процесуальних дій може здійснюватися тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до пунктів 1 та 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, незалежність судових органів гарантується державою та закріплюється у Конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів та дотримуватися її. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонукань, тиску, погроз або прямого чи непрямого втручання з будь-якого боку і хоч би з яких причин.

Заявлення відводу судді не може використовуватись для здійснення тиску на суддю з метою прийняття ним потрібного судового рішення, таким чином, незгода учасника судового процесу у справі з процесуальними діями головуючого по справі або прийнятим суддею судовим рішенням не може бути приводом до ініціювання відводу з підстав упередженості і є порушенням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтей 126 і 129 Конституції України, ч. ч. 1, 3 статті 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Наявність правової позиції головуючого по справі стосовно певного правового питання не може вважатись проявом зацікавленостіі та упередженості.

Твердження заявника щодо процесуальної поведінки судді ОСОБА_8 є його суб`єктивною оцінкою поведінки судді та її процесуальних дій та рішень і можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом і не є компенецією судді місцевого суду.

З приводу посилання заявника та учасників процесу на зверхнє та зневажливе ставлення судді ОСОБА_8 , систематичне порушення суддівської етики, то доказів такої поведінки судді суду не надано, до того ж дане питання відноситься до компетенції органів державної влади та суддівського врядування, які контролюють додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів, в зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви захисника ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про відвід судді Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_8 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1