Справа № 466/5550/19
У Х В А Л А

05 серпня 2019 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_4 , слідчого військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про часткове скасування арешту ,-

у с т а н о в и в:

12 липня 2019 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , в якому просить частково скасувати заходи забезпечення кримінального провадження , визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.06.2017 р. Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні військової прокуратури Західного регіону України знаходиться кримінальне провадження № 50000127 від 08.06.2017р., по якому ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. В межах даного провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.06.2017р. накладено арешт на майно ОСОБА_6 , а саме десять транспортних засобів та дванадцять напівпричепів, із забороною користування, розпорядження та відчуження таких.

Як зазначає заявник, до моменту накладення арешту на вказані транспортні засоби, ОСОБА_6 передав їх у користування ТОВ «Вокер», уклавши з даним товариством договір оренди. Відтак, накладення арешту на майно підозрюваного фактично паралізувало діяльність ТОВ «Вокер», що тягне за собою збитки в господарській діяльності такого, позбавляє товариство можливості виплачувати заробітну плату працівникам, сплачувати податки та виконувати зобов`язання перед контрагентами. Також, обмеження у використанні транспортних засобів призводить до не виконання умов міжнародних договорів на перевозку вантажів між TOB «Вокер» та іншими товариствами.

Враховуючи викладене заявник просить скасувати арешт на майно ОСОБА_6 в частині заборони користування , розпорядження ( передачу в оренду) його на користь третіх осіб без права на відчуження транспортних засобів, визначених ухвалою слідчого судді. Вказані заходи унеможливлять відчуження майна, відтак будуть збережені прийняту судом заходи забезпечення кримінального провадження.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 в підтримку клопотання, прокурора ОСОБА_4 та слідчого ОСОБА_5 , які заперечили проти клопотання, з`ясувавши обставини справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Виходячи з положень ст.174 КПК України суд вправі скасувати повністю або частково накладений арешт, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Водночас, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В даному випадку ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, санкція якої передбачає, крім позбавлення волі - спеціальну конфіскацію майна.

Спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі (ст. 96-1 КК України.).

Належні ОСОБА_6 автомобілі, на які накладено арешт визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Відтак, скасування арешту на такі в частині заборони їх користування та розпорядження не буде відповідати вимогам ч. 2. ст. 170 КПК України, оскільки може унеможливити збереження речових доказів, та в майбутньому може ускладнити виконання рішення суду при спеціальній конфіскації майна.

Також, з матеріалів клопотання вбачається, що договори оренди автомобілів, надання послуг з перевезення вантажів, надання транспортно-експедиційних послуг, перевозки міжнародних вантажів та інші договори, на які покликається заявник, укладені з ТОВ «Вокер» уже після постановлення ухвали від 26.06.2017р. про накладення арешту на ці транспортні засоби. А отже, твердження заявника про те, що при накладенні арешту не враховано вимоги ч.2 ст. 173 КПК України є безпідставними. Жодних доказів про те, що арешт на майно ОСОБА_6 тягне за собою збитки в господарській діяльності ТОВ «Вокер» та інших товариств суду не надано.

За таких обставин суд не вбачає підстав скасування арешту на майно ОСОБА_6 в частині заборони користування , розпорядження ( передачу в оренду), оскільки це може негативно вплинути на хід досудового розслідування. В збереженні арешту та цілісності даного майна є нагальна потреба. Заявником при зверненні до суду не доведено, що на даний час відпали потреби у застосуванні арешту майна із забороною його користування та розпорядження, або необґрунтованість його накладення, у зв`язку з чим слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення внесеного клопотання.

Керуючись ст.ст.170,171-173,174,392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування арешту на майно, в частині заборони користування , розпорядження ( передачу в оренду) його на користь третіх осіб без права на відчуження транспортних засобів, визначених ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року ,- відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1