Справа № 638/5417/19
Провадження № 1-кс/638/1914/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова скаргу ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого по кримінальному провадженню №0002269 від 12.06.2018 року щодо встановлення процесуального строку для повідомлення особі про підозру, -

встановив:

ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням (скаргою), в якій просить встановити процесуальний строк для повідомлення про підозру ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у термін 10 днів з моменту прийняття рішення слідчим суддею.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що Шевченківським відділом поліції м.Харкова здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002269 від 12.06.2018 року з приводу самовільного проникнення до орендованого приміщення, заволодіння майном та розміщення на території заводу харчових технологій без охорони по вул.Клочківській 309 у м.Харкові. Після ознайомлення з матеріалами досудового розслідування заявником заявлялись клопотання про проведення конкретних процесуальних дій, які проводились повільно, або зовсім не проводились. Він неодноразово звертався зі скаргами до місцевої прокуратури №1, яка вимагала активізації досудового розслідування. Вказівки процесуального керівника надавались 17.09.2018 року, 02.10.2018 року, однак вони не виконувались. Останній термін їх виконання визначався до 05.12.2018 року. Однією з вимог у клопотанні було вирішити питання про підозру особам, які надали вказівку зняти замки на приміщенні та перемістити будівельні матеріали на територію заводу без відповідної охорони, опису та захисту від атмосферних впливів. Вказує, що на цей час досудове розслідування перебуває в стані невизначеності. Вважає, що на цей час досудове розслідування має усі підстави для прийняття процесуального рішення щодо повідомлення конкретним особам про підозру, але навмисно затягуються строки розслідування.
Заявник, його представник в судовому засіданні клопотання підтримали, просили задовольнити.
Слідчий, прокурор в судовому засіданні проти клопотання заперечували, зазначивши, що на даний час відсутні достатні докази для підозри ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 356 КК України, а також зазначали, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження №0002269 від 12.06.2018 року, дійшов наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Встановлено, що слідчим відділом Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002269 від 12.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.356 КК України. Підозра у кримінальному провадженні жодній особі не пред`явлена.
Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Статтею 113 КПК України встановлено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Відповідно до ст.114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Положення ст.114 КПК України при їх аналізі у взаємозв`язку з положеннями ст.28 КПК України дають підстави для висновку, що до повноважень слідчого судді віднесено встановлення таких процесуальних строків, які стосуються розгляду питань, що віднесені до його компетенції: строків дії ухвал про забезпечення заходів кримінального провадження, у тому числі запобіжних заходів; строків вчинення слідчих дій, дозвіл на проведення яких надається слідчим суддею; інших строків, повноваження щодо встановлення яких слідчим суддею конкретизуються спеціальними нормами КПК України.
Частиною 5 ст.40 КПК України чітко визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Також статтею 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Слідчий суддя не може перебирати на себе функції прокурора, визначати обсяг, зміст підозри, правову кваліфікацію, оцінювати зібрані докази.
До повноважень слідчого судді статтею 303 КПК України також віднесено розгляд скарг на окремі рішення, дії та бездіяльність слідчого чи прокурора. Наведений у ст.303 КПК України перелік таких рішень, дій чи бездіяльності є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. При цьому вищезазначеною нормою передбачено можливість оскарження до слідчого судді лише рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Проте така скарга потерпілим до суду не подавалась.
Відповідно до ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Статтею 26 КПК України встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Так, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Встановлення слідчим суддею строків проведення прокурором таких процесуальних дій, як повідомлення про підозру - суперечить вищезазначеним принципам змагальності сторін та диспозитивності кримінального провадження. Слідчий суддя не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, у тому числі і функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, а також втручатись у закріплену ст.ст.36, 40 КПК України процесуальну самостійність слідчого та прокурора.
За таких обставин, враховуючи, що зазначене у ст.114 КПК України встановлення слідчим суддею процесуальних строків стосується цих строків у питаннях, віднесених до його компетенції спеціальними нормами КПК України, з урахуванням положень ст.ст.2, 26, 28 КПК України, у слідчого судді відсутні правові підстави для задоволення поданого клопотання.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 22, 26, 28, 113, 114, 303, 308, 309 КПК України, слідчий суддя -
постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого по кримінальному провадженню №0002269 від 12.06.2018 року щодо встановлення процесуального строку для повідомлення особі про підозру відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошений 28.05.2019 року о 15:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1