Справа № 279/3761/18
В И Р О К
іменем України

04 червня 2019 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у місті Коростені Житомирської області кримінальне провадження №0001321 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростеня Житомирської області, громадянина України, українця, з базовою вищою освітою, працюючого мийником на автомийці "Піна" м. Києва, розлученого, має на утриманні сина 7 років, інваліда ІІІ групи загального захворювання, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 та зареєстрованого по АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого за ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України,-

встановив:

04 серпня 2018 року, біля 12.10 години, ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні відділення ПАТ КБ "ПриватБанк", що розташований по вул. Грушевського 17 у м. Коростені Житомирської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно з полиці стола викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки "Nokіa" 215DS, білого кольору, електронні сервісні номери ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 800 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора ПрАТ "Київстар" НОМЕР_3 , вартістю 25 грн. та флеш-накопичувач Місrо-SD на 4 G "Toshiba" чорного кольору, вартістю 85 грн., в результаті чого потерпілій завдано матеріальної шкоди на загальну суму 910 грн. Після чого ОСОБА_4 з викраденим зник з місця події.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений за ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого йому обвинувачення ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю і пояснив суду, що все зазначене в обвинувальному акті відповідає дійсності. У скоєному щиросердечно розкаюється та просив суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду провадження, однак вона надала суду заяву про розгляд провадження без її участі

Враховуючи, що ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, правильно розуміє суть обвинувачення, фактичні обставини справи ніким не оспорюються, судом в порядку ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України визнано недоцільним дослідження письмових доказів і визначено дослідити тільки характеризуючі дані на обвинуваченого, як особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані і його винуватість доведена у вчиненні злочину за ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна, що відповідає стандартам доказування "поза розумним сумнівом", який знайшов своє втілення як в положеннях ч.3 та ч.4 ст.17 Кримінального процесуального кодексу України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року.

Обираючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких вчинено злочин, особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає, як повне визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Як особа ОСОБА_4 характеризується посередньо, має на утриманні малолітнього сина 7 років, працює, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, визнав свою вину у вчиненні злочину, що йому інкриміновано, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання ще можливе без ізоляції від суспільства і йому слід обрати покарання не пов`язане з позбавленням волі, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів, суд вирішує в порядку положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: мобільний телефон марки "Nокіа", модель 215DS, білого кольору, електронні сервісні номери ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , та флеш картка на 4 гігабайта "Toshiba", які передані потерпілій ОСОБА_5 на зберігання під розписку - залишити у власності ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 Кримінального процесуального кодексу України до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_1