ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1241/19
Провадження № 1-кп/362/264/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.12.2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Василькова, Київської області, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, маючого неповнолітню дочку, працюючого охоронцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 в кінці грудня 2018 року, перебував разом з ОСОБА_6 поблизу магазину «Фора», який розташований за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка, вул. Центральна, 78 а. В ході спілкування ОСОБА_6 попрохала ОСОБА_5 потримати пакет, в якому знаходилися її особисті речі, серед яких був мобільний телефон чорного кольору марки «Nokia», моделі ТА-1034, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_6 попрямувала в приміщення магазину «Фора». Взявши до рук пакет з речами ОСОБА_6 , у ОСОБА_5 виник прямий умисел, направлений натаємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення.
Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, пересвідчившись, що сторонні особи не здатні усвідомлювати факт викрадення, ОСОБА_5 зазирнув до пакету, який передала йому ОСОБА_6 , звідки таємно викрав мобільний телефон чорного кольору марки «Nokia», моделі ТА-1034, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належать ОСОБА_6 .
Вказаний мобільний телефон ОСОБА_5 поклав до кишені куртки, в яку був одягнутий, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зник. В подальшому, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріально збитку на загальну суму 307,67 грн. (триста сім гривень шістдесят сім копійок).
Дії ОСОБА_5 , які виразилися у таємне викрадення чужого майна (крадіжка), органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України.
Згідно даної угоди прокурор Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Суд роз`яснив ОСОБА_5 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України. Сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) грн.
Потерпіла ОСОБА_6 підтримала прокурора щодо затвердження угоди про визнання винуватості.
ОСОБА_5 просив затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та зазначив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.
Захисник ОСОБА_5 ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює охоронцем, має на утриманні дочку, за місцем проживання характеризується посередньо.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені абз.1, 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального Кодексу України та Кримінального процесуального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокурори Київської області ОСОБА_7 та ОСОБА_5 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України .
На підставі наведеного та керуючись статтями 100, 314, 373, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд,
Затвердити угоду від 27.02.2019 року про визнання винуватості між прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень 00 коп.
Зобов`язати ОСОБА_5 протягом двох місяців з дати проголошення вироку сплатити судові витрати за проведення судово товарознавчої експертизи в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) грн.
Речові докази по справі: мобільний телефон чорного кольору марки «Nokia», моделі ТА-1034, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 залишити власнику ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копії вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_9