Справа № 713/990/19
Провадження №1-кс/713/296/19
УХВАЛА
іменем України

12.06.2019 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 21.05.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 16.03.2013 року, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на постанову слідчого СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 21.05.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000149 від 16.03.2013 року.

У скарзі вказував, що 16.03.2013 року, за його заявою СВ Вижницького РВ УМВС України в Чернівецькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №000149 за фактом використання завідомо неправдивого документу - доручення посадовими особами Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області при укладенні договору купівлі-продажу житлового будинку.

Підставою для відкриття кримінального провадження послужив факт укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , за неіснуючим (неправдивим) дорученням, яке нібито складено від імені продавця ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_7 Михайлівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області.

Розслідування по справі проводилось протягом шести років до травня 2019 року.

21.05.2019 року слідчим СВ Вижницького ВП ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження за даним фактом на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за відсутності в діянні ознак кримінального правопорушення.

Дану постанову вважає передчасною і такою, яка порушує вимоги КПК України, оскільки базується на припущеннях слідчого та цитатах з діючого чинного кримінального законодавства.

У своїй постанові слідчий ОСОБА_5 стверджує, що доручення Михайліської сільської ради, яким ОСОБА_6 уповноважував ОСОБА_8 укласти договір купівлі-продажу його житлового будинку існувало, однак проведеними слідчими заходами не вдалося встановити його місце знаходження. Згідно повідомлення Михайлівської сільської ради за №258/01-34/2 від 23.07.2012 року інформація щодо посвідчення доручення ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_8 за період з 1992 по 1994 роки у виконавчому комітеті відсутня. Аналогічні покази дав Михайлівський сільський голова ОСОБА_9 , будучи допитаним по справі в якості свідка.

В матеріалах кримінального провадження відсутня інформація щодо долучення Банилівською сільською радою оригіналу, чи копії такого доручення до справи про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку.

Викладене спростовує висновок слідчого про існування такого доручення і на його переконання договір купівлі-пролажу житла був сфальсифікований.

Також слідчим при проведенні досудового слідства не враховано і не надано належної оцінки розписці ОСОБА_6 , згідно якої житловий будинок в с. Банилів він купив в нього 10.01.1991 року, а не у травні 1993 року, як це зазначено в постанові про закриття кримінального провадження.

Не надано належної правової оцінки і діям посадових осіб Банилівської сільської ради при видачі офіційних довідок, які є правовими документами. Так, у довідці Банилівської сільської ради №273 від 21.04.2018 року зазначено, що згідно записів погосподарського обліку книга №2, особовий рахунок № НОМЕР_1 , житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 10.01.1991 року рахувався за ОСОБА_3 . А відповідно до довідки цієї ж сільської ради №230 від 01.06.2007 року договір купівлі-продажу будинку між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладений 04.05.1993 року.

Не надано належної оцінки показам секретаря Банилівської сільської ради ОСОБА_10 про те, що довідку №273 від 21.04.2018 року вона видала, посилаючись на його слова та розписку ОСОБА_6 .

Вважає, що досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії, внаслідок чого висновок про закриття кримінального провадження є передчасним, постанова підлягає скасуванню.

Копію постанови про закриття кримінально провадження отримав 03.06.2019 року.

Просив скасувати постанову №0000149 від 21.05.2019 року.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, послався на обставини викладені в ній, просив скаргу задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважала скаргу безпідставною та заперечувала проти задоволення скарги.

Слідчий СВ Вижницького ВП ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, належно повідомлений про день, час та місце слухання скарги, причини неявки не повідомив.

Слідчий суддя заслухавши заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дослідивши скаргу, оскаржувану постанову, оглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000149 від 16.03.2013 року, дійшов висновку, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею установлено, що 16.03.2013 року до ЄРДР за №0000149 внесено відомості про злочин, передбачений ч.4 ст.358 КК України, а саме за фактом використання завідомо неправдивого документу доручення на виконання договору купівлі-продажу будинку ОСОБА_8 .

Постановою слідчого ОСОБА_5 від 21.05.2019 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000149 від 16.03.2013 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні ознак складу кримінального правопорушення.

У оскаржуваній постанові зазначено, що органом досудового розслідування були вжиті вичерпні заходи направлені на встановлення місцезнаходження доручення Михайлівської сільської ради, яким ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_11 на вчинення нотаріальних дій стосовно його житлового будинку, розташованого в с. Банилів Вижницького району. Однак місця знаходження даного доручення не встановлено, але його існування підтверджується договором купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №27, посвідченого 04.05.1993 року секретарем Банилівської сільської ради ОСОБА_12 , який є чинним та не визнаний в установленому законом порядку недійсним.

На підставі викладеного, наведені потерпілим ОСОБА_3 факти щодо використання завідомо підробленого документа секретарем Банилівської сільської ради ОСОБА_12 , незаконних дій секретаря сільської ради ОСОБА_10 , не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим в діях посадових осіб Банилівської сільської ради відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, чи будь-якого іншого кримінального правопорушення.

Відомостей про направлення оскаржуваної постанови ОСОБА_3 , слідчим суду не надано.

Копію зазначеної постанови заявника ОСОБА_3 отримав 03.06.2019 року, скаргу подано до суду 10.06.2019 року, а тому скарга подана в межах строку, передбаченого ст.304 КПК України.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ч.2 вказаної статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У ч.1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчим суддею установлено, що слідчий ОСОБА_5 при винесенні оскаржуваної постанови допустив ряд порушень вимог КПК України, а саме:

не надав належної оцінки показам допитаних свідків: колишнього секретаря Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_12 , колишнього голови Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_9 ;

не встановив, де знаходиться оригінал доручення ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_7 , посвідченого 13.04.1993 року секретарем Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, по реєстру №102;

для встановлення особи секретаря Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, який 13.04.1993 року посвідчував доручення ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_7 , не встановив, де знаходиться оригінал договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 04.05.1993 року секретарем виконавчого комітету Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_12 , та не отримав до нього тимчасового доступу;

з метою перевірки показів зазначених свідків та встановлення місця знаходження зазначеного доручення не звернувся до слідчого судді з клопотаннями про надання тимчасового доступу до документів Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області та Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області;

не допитав в якості свідка сина померлої ОСОБА_13 - ОСОБА_14 ;

Крім того у постанові про закриття кримінального провадження слідчий ОСОБА_15 послався на відомості, встановлені під час проведення одночасного допиту потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_12 , однак таке посилання безпідставне, оскільки у протоколі одночасного допиту зазначених осіб не правильно вказано прізвище потерпілого « ОСОБА_16 » замість правильного « ОСОБА_17 », протокол не підписаний слідчим СВ Вижницького ВП ОСОБА_18 ..

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що постанова слідчого СВ Вижницького ВП ОСОБА_5 від 21.05.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 16.03.2013 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, є передчасною, формальною та невмотивованою.

Статтею 40 ч.1 КПК України встановлено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Таким чином, вважаю, що скарга обґрунтована і підлягає до задоволення, а матеріали кримінального провадження підлягають направленню прокурору для організації досудового розслідування.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 21.05.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 від 16.03.2013 року скасувати.

Копію ухвали направити прокурору Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області для організації досудового розслідування у встановлені законом строки.

Повний текст ухвали буде оголошений учасникам судового провадження о 14.00 год. 13.06.2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1