Справа № 202/2021/19
УХВАЛА

22 листопада 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро клопотання про застосовування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, маючої на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -
за участю: прокурора - ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , особи відносно якої розглядається клопотання про застосовування примусових заходів медичного характеру- ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 28 березня 2016 року о 17 годині 10 хвилин разом з ОСОБА_7 (якого засуджено вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2019 року за ч.2 ст. 186 КК України) знаходячись біля магазину "АТБ" по пр. Миру 33 у м. Дніпро, де побачили неповнолітню ОСОБА_8 , яка тримала у лівій руці належний їй мобільний телефон "Lenovo A5000" чорного кольору, який ОСОБА_3 та ОСОБА_7 визначили предметом свого злочинного посягання.
Далі, ОСОБА_7 , реалізуючи єдиний злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, в той час, коли малолітня потерпіла ОСОБА_8 тримаючи мобільний телефон в руці, проходила повз магазин "АТБ" по пр. Миру 33 у м. Дніпро, наблизився до потерпілої. Після чого ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, відкрито рукою штовхнув ззаду потерпілу ОСОБА_8 та шляхом ривка заволодів вищевказаним мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_8 . В цей же час ОСОБА_3 чекала ОСОБА_7 та спостерігала за навколишньою обстановкою, а саме за тим, щоб ніхто не викрив їх злочинні дії.
Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суду 2450 гривень.
Вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння підтверджується наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Так, ОСОБА_3 суду повідомила, що 28 березня 2016 року зустрілась з ОСОБА_7 , та під час вказаної зустрічі останній повідомив про наміри вчиняти злочини відносно неповнолітніх, на що вона підтримала його наміри та вони направились до магазину "АТБ" за адресою пр. Миру 33 у м. Дніпро, де вони побачили потерпілу ОСОБА_8 яка у руках тримала мобільний телефон "Lenovo A5000", яким вони вирішили заволодіти. Після чого, вони попрямували за потерпілою, та вона - ОСОБА_3 , залишилась спостерігати щоб їх дії не були викриті, а ОСОБА_7 підійшов до потерпілої, штовхнув у спину та вирвав з рук мобільний телефон "Lenovo A5000", та вони з місця злочину втекли.

Покази ОСОБА_3 також підтверджуються- протоколом проведення слідчого експерименту від 26 травня 2016 року з фото-таблицею до нього, за участю ОСОБА_3 згідно якого остання вказала обставини вчинення злочину відносно ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16 травня 2016 року з фото-таблицею до нього, відповідно для якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_3 як особу яка вчинила відносно неї відкрите викрадення майна, а саме разом з ОСОБА_7 заволоділа її мобільним телефоном 28 березня 2016 року; висновком судово-товарознавчої експертизи №1283 від 15.06.2016 року, відповідно до якого ринкова вартість телефону Lenovo A5000 станом на 27.03.2016 року складає 2450 гривень.

Згідно до вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2019 року, ОСОБА_7 підтвердив, що дійно, 28 березня 2016 року зустрівся зі своєю знайомою ОСОБА_3 та повідомив про наміри вчинити злочин відносно неповнолітніх, на що вона підтримала його та вони прибули до магазину АТБ, по пр. Миру 33 у м. Дніпро, де побачили потерпілу ОСОБА_8 яка тримала у руці телефон марки "Lenovo A5000" та вирішили заволодіти вказаним телефоном, з метою чого, попрямували за потерпілою ОСОБА_8 , та ОСОБА_3 залишилась спостерігати за тим щоб їх дії не були викриті, а він в свою чергу підійшов ззаду до потерпілої, штовхнув її у спину та шляхом ривка вирвав з її рук мобільний телефон "Lenovo A5000", після чого разом з ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись ним на вказаний розсуд.
Від законного представника потерпілого ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_8 до суду надійшла заява з проханням проводити судове засідання без їх участі.
Відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи КЗ "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" ДОР висновок судово-психіатричного експерта №193 від 29.09.2016 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в проміжок часу, що відноситься до інкримінованого їй злочину, а також на теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії параноїдальної, внаслідок чого вона не могла та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування відносно неї примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що мало місце скоєння саме ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечне діяння.
Статтею 94 КК України передбачено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або для інших осіб суд може застосувати в тому числі і госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Відповідно до частини 3 статті 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
З урахуванням вищевикладеного, а також того, що суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України у стані неосудності, у зв`язку з чим, ОСОБА_3 , 1997 року народження, згідно з вимогами ст. 94 КК України та глави 39 КПК України, внаслідок її психічного стану, потребує у застосуванні до неї примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації її в психіатричну лікарню з звичайним наглядом, відповідно до висновку судово - психіатричного експерта №193 від 29.09.2016 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 292 ч.2, 511, 512, 513 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації її в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний ра йонний суд міста Дніпропетровська, у строк, визначений Кримінальним процесуальним Кодексом України з дня її проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1