Ухвала
іменем України

21 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 753/577/19

провадження № 51-6559ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 липня 2019 року,

встановив:
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30 жовтня 2004 року повернуто заявнику.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу судді місцевого суду без змін.
Засуджений звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, просить скасувати вищевказані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, Суд не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, обґрунтування із посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та копій оскаржуваних рішень, ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою про перегляд ухвали місцевого суду, якою повернуто його заяву про перегляд вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30 жовтня 2004 року за нововиявленими обставинами у зв`язку з неусуненням ним недоліків заяви, вказаних в ухвалі місцевого суду від 11 січня 2019 року, та невідповідністю його заяви вимогам ч. 2 ст. 462 КПК України.
Оцінивши всі обставини справи, апеляційний суд обґрунтовано погодився з рішенням суду першої інстанції щодо повернення заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30 жовтня 2004 року.
При цьому апеляційний суд наголосив, що суд першої інстанції повно та доступно роз`яснив заявнику вимоги ч. 2 ст. 462 КПК України, однак із заяви засудженого про перегляд судового рішення та з його апеляційної скарги вбачається, що жодної із зазначених у ст. 459 КПК України нововиявлених обставин засуджений не навів. Крім того, місцевий суд роз`яснив засудженому право повторного звернення з такою заявою
Таким чином, твердження суду першої інстанції про неусунення недоліків, вказаних в ухвалі суду від 11 січня 2019 року, є обґрунтованими й такими, що відповідають дійсності, оскільки згідно з вимогами статей 459, 462 КПК України, оспорювання фактичних обставини справи та неповноти судового слідства не є нововиявленими обставинами, тобто обставинами, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.
Враховуючи наведене, місцевий суд, повертаючи заяву ОСОБА_4 та апеляційний суд, залишаючи ухвалу судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення, діяли відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому Суд не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 липня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3