печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до залу судових засідань Печерського районного суду міста Києва, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В :

23.05.2019 прокурор Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до залу судових засідань Печерського районного суду міста Києва, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ньому.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, якими клопотання обґрунтовується, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з клопотання та доданих на його обґрунтування матеріалів досудового розслідування в провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000566 від 06.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відносно ОСОБА_4 , 31.07.2017 року Київською міською прокуратурою № 6 м. Києва був направлений обвинувальний акт про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став, належних для себе висновків не зробив і вчинив повторно умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_4 , 06.02.2018 року, приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебував у центральній частині м. Києва, а саме на Спортивній площі.

Так, ОСОБА_4 приблизно о 19 год. 10 хв. , зайшов до приміщення торгівельно-розважального центру «Гулівер», який розташований за адресою: м. Київ, Спортивна площа, 1-А, до магазину «Массімо Дутті», який розташований на першому поверсі.

Перебуваючи у вказаному вище приміщенні у ОСОБА_4 , після того як оглянув виставлений для продажу товар раптово виник злочинний умисел на направлений на таємне викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_4 , обрав із вішалок, товар, а саме: куртку чоловічу, зі шкіри коричневого кольору, артикул 3306/346/700/03, вартістю 8290 гривень, яка належить ТОВ «Массімо Дутті».

З метою приховання свого злочинного умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , взяв з вішалки магазину вищевказану куртку. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та не може завадити вчиненню протиправних дій, ОСОБА_4 одягнув на себе вказану - куртку чоловічу, зі шкіри коричневого кольору, артикул 3306/346/700/03, вартістю 8290 гривень, яка належить ТОВ «Массімо Дутті» та одягнув на себе свою куртку.

Не бажаючи припиняти свої злочинні дії, спрямовані на таємне заволодіння чужим майном (крадіжку), ОСОБА_4 , з метою доведення до кінця злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих спонукань, не маючи наміру оплачувати вартість товару, направився на вихід з магазину «Массімо Дутті» з вказаним вище чужим майном.

Однак, довести до кінця свій злочинний умисел, ОСОБА_4 не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як після виходу з приміщення вказаного магазину, після перетину антикрадіжкових рамок, розташованих на виході, ОСОБА_4 був зупинений та затриманий працівниками охорони вказаного вище магазину з чужим майном.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), але не доведеними до кінця з причин, що не залежали від його волі, повторно вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 15 ч. у ст. 185 КК України.

07.02.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

протоколом прийняття заяви від ОСОБА_5 від 06.02.2018, протоколом огляду місця події від 06.02.2018, протоколом допиту свідка ОСОБА_5 ,протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ,протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 ,повідомлення про підозру ОСОБА_4 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто підозрюваний вчинив злочин середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

18.01.2018 року слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 25.01.2018, ОСОБА_4 був звільнений з ДУ «Київський слідчий ізолятор» під заставу у розмірі 10 572 грн.

09.02.2018 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 17 620 грн. 00 хв. у національній грошовій одиниці та покладено обов`язки прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд зміну свого місця проживання або місця роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

У визначеній ухвалі слідчого судді підозрюваний ОСОБА_4 на рахунок державного казначейства грошові кошти не вніс, до слідчого для проведення слідчих дій не прибув та на даний час не з`являється, про причини неявки не повідомляв. При неодноразових спробах звязатись з ним по телефону дзвінки переадресовувались на автовідповідач, що вказує на те, що телефон підозрюваного вимкнений, за місцем проживання, вказаним у допиті підозрюваного не проживає, про свідчить довідка з гуртожитка.

Таким чином, прокурор зазначає, що під час судового розгляду кримінального провадження було установлено наявність достатніх ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 покладається необхідність запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрюваний вчинив повторно злочин, не маючи постійного місця роботи, а також міцних (сталих) соціальних зв`язків.

Враховуючи зазначене, та те, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду без поважних причин та не дотримується умов обраного щодо нього запобіжного заходу, у слідства виникла необхідність у зверненні з вищезазначеним клопотанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КПК України якщо підозрюваний, який був у встановленому Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до нього може бути застосовано привід.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України 2012 р., привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Відповідно до вимог ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до суду із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно з клопотанням про надання дозволу на затримання, орган досудового слідства шляхом внесення відповідного клопотання ініціював питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування справи, може уникнути правосуддя.

Так, під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та розпочав їх вчинення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується матеріалами кримінального провадження, які у своїй сукупності підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

У відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Зважаючи на викладене, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування, а його участь в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу силу ст.ст. 187, 193 КПК України є обов`язковою, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до залу судових засідань Печерського районного суду міста Києва, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Надати дозвіл органу досудового розслідування на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, уродженця міста Хашурі, неодруженого, тимчасово не працюючого, маючого незакінчену вищу освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, з метою його приводу до залу судових засідань Печерського районного суду міста Києва, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа, не пізніше 36 годин, з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Визначити строк дії ухвали протягом шести місяців з дати її постановлення, тобто до 23.11.2019, але в рамках строків досудового розслідування.

Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 10 год. 10 хв. 28 травня 2019 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1