Справа № 473/1087/18
Провадження №1-кп/472/9/19
УХВАЛА
про відмову в задоволенні скарги
29 травня 2019 року смт. Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілих - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
перекладача - ОСОБА_12 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова Яловенського району с. Денчени, особи без громадянства, не працює, не одруженого, раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Овідіополь Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, не працює, не одруженого, раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України,
15 травня 2019 року захисник ОСОБА_8 подав до суду скаргу про визнання затримання обвинуваченого ОСОБА_5 незаконним, посилаючись на те, що метою і завданням слідчого відповідно до ухвали слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.12.2017 року було проведення обшуку, а не затримання ОСОБА_5 , що йому не повідомили мотиви його затримання та одразу не роз`яснили його права, не надано можливості з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правничою допомогою захисника.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 підтримав скаргу та просив її задовольнити.
Захисник ОСОБА_9 підтримала доводи скарги захисника ОСОБА_8 , вказала, що при дослідженні відеозапису обшуку домоволодіння ОСОБА_5 26.12.2017 року вбачається, що до проведення обшуку ОСОБА_5 вже був фактично затриманий.
Обвинувачений ОСОБА_5 погодився з думкою своїх захисників.
Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 підтримали скаргу захисника ОСОБА_8 про незаконне затримання.
Прокурор ОСОБА_3 вважає, що дана скарга підлягає залишенню без розгляду, оскільки ОСОБА_5 втратив статус затриманої особи та має статус обвинуваченого, а тому втратив право оскаржувати затримання.
Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтримали думку прокурора.
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченого ОСОБА_5 26 грудня 2017 року було затримано та ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.12.2017 року обрано відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався.
Зокрема, ухвалою Веселинівського районного суду від 17.04.2019 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжено строком на 60 днів, тобто до 15.06.2019 року до 24:00 години.
Аналізуючи доводи, зазначені у скарзі, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄСПЛ "Мюррей проти Сполученого Королівства", "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства", в яких зазначено, що для підозри достатньо існування інформації про те, що особа могла вчинити правопорушення. Така інформація щодо ОСОБА_5 існує. При цьому в ході досудового розслідування при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідна наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити правопорушення. При цьому мета затримання - продовжити розслідування й підтвердити або спростувати підозри, які стали підставою для затримання.
Відповідно до ст. 29 Конституції України кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 25.04.2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", якщо особа, стосовно якої вирішується питання про взяття під варту, була затримана в порядку, передбаченому ст. 106 КПК 1960 року, і оскаржила своє затримання до суду, її скарга розглядається разом із поданням про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту з додержанням правил, передбачених частинами 7 і 8 зазначеної статті. Визнання затримання незаконним не є підставою для відмови в задоволенні подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту,
Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Аналіз чинного законодавства в контексті практики правозастосування надає можливість стверджувати, що оскарження затримання фактично реалізується стороною захисту під час досудового розслідування у порядку ст. 206 КПК України або під час підготовчого провадження в суді.
На даний час ОСОБА_5 має статус обвинуваченого, а не затриманого. Триває судовий розгляд, досліджуються докази.
З урахуванням наведеного, суд не знаходить підстав для розгляду скарги щодо законності затримання обвинуваченого на даному етапі судового засідання, оскільки судом досліджуються докази в судовому засіданні, яким суд буде надавати аналіз і оцінку в нарадчій кімнаті під час постановлення судового рішення, в тому числі і доказам, що стосуються затримання обвинуваченого ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 369, 371, 372 КПК України, суд -
Скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , про визнання затримання обвинуваченого ОСОБА_5 незаконним, залишити без розгляду.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1