ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2600/19

28 листопада 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про примирення в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Берестовець, Костопільського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, непрацюючого, освіта повна середня, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 , 07.09.2019 року, приблизно о 01 год. 30 хв., перебуваючи поблизу магазину «Смак», що за адресою м. Костопіль, вул. Грушевського, 27, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та з метою власного матеріального збагачення, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав велосипед марки «ММВЗ» синього кольору, належний ОСОБА_5 , вартістю 733,33 грн., чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

27 вересня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про примирення.

В угоді про примирення від 27 вересня 2019 року сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, а також розмір шкоди, завданої злочином. Згідно угоди про примирення ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав вину у зазначеному злочині, відшкодував завдані збитки та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, а також у підготовчому судовому засіданні попросити вибачення у потерпілого ОСОБА_5 за скоєне ним кримінальне правопорушення.

В угоді про примирення сторони узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнає, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні попросив вибачення у потерпілого ОСОБА_5 за скоєне ним кримінальне правопорушення та запевнив суд, що більше такого вчиняти не буде.

Судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між сторонами угода про примирення підлягає затвердженню.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 369-371, 373, 374, 376, 392-395, 475, 476 КПК України, ч. 1 ст. 185 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Угоду про примирення від 27 вересня 2019 року укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні щодо останнього, якого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосовувались.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ, а саме велосипед марки «ММВЗ», синього кольору, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 вважати повернутим по належності.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1