Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кп/758/694/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.07.2019 року Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003854, внесеного до ЄРДР 03.09.2017 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17.12.15р за ч 1 ст 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, вироком Оболонського районного суду м. Києва від 24.05.2017 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 150 годин, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24.10.2018 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, який сплачено,
обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
03 вересня 2017 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Копилівська, 65, біля гаражних боксів, помітив раніше не знайому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якої на шиї знаходився золотий ланцюжок із золотою ладанкою Божої матері. В цей момент у ОСОБА_6 виник намір на повторне відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно- небезпечних наслідків, з метою повторного відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_6 підійшов ззаду до ОСОБА_5 та без застосування фізичного насильства, шляхом ривка правою рукою зірвав із шиї останньої золотий ланцюжок із золотою ладанкою Божої матері. В цей момент золота ладанка Божої матері, яка знаходтлась на ланцюжку, який тримав в правій руці ОСОБА_6 , впала на асфальт.
Після чого ОСОБА_6 разом з викраденим золотим ланцюжком зник з місця вчинення злочину, отримавши можливість розпорядитися майном на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.2 ст. 186 КК України визнав, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він 03.09.2017 року, приблизно о 21 годині, йшов по вул. Копилівській у м.Києві до додому. По дорозі побачив жінку, яка йшла попереду. На жінці був золотий ланцюжок. Він зірвав цей ланцюжок та побіг на вул.Кирилівську де через декілька хвилин його зупинив патруль ДПС. Перед тим, як його затримали патрульні ДПС, він викинув викрадений ланцюжок по дорозі на асфальт. Він показав патрульним місце, куди саме викинув ланцюжок. Він вчинив цей злочин у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.
Допитана в суді потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 03.09.2017 року вона спокійно йшла додому по вул. Копилівській у м.Києві. Коли вона дійшла до школи, то почула стукіт взуття і її наздогнав обвинувачений. Обвинувачений напав на неї та почав виривати у неї золотий ланцюжок. Вона намагалась заспокоїти обвинуваченого, але він вирвав золотий ланцюжок рукою і втік. Обвинуваченого встигли наздогнати працівники поліції, але коли поліція під`їжджала до нього, то він встиг викинути ланцюжок на асфальт. Обвинувачений одразу признався працівникам поліції, що це він вчинив злочин.
Допитаний в суді свідок ОСОБА_7 пояснив, що вересні 2017 року він заступив на патрулювання разом з іншим патрульним. Вони почули жіночий крик, підійшли до потерпілої, посадили її до себе в машину. Потерпіла повідомила, що молодий чоловік зірвав в неї золотий ланцюжок і вони поїхали на автомобілі, разом з потерпілою, шукати молодого чоловіка, який зірвав золотий ланцюжок. Біля пішохідного переходу стояв молодий чоловік, на якого указала потерпіла, вони його затримали. Обвинувачений одразу визнав, що він вкрав золотий ланцюжок та повідомив, що зробив це через нестачу грошей.
Допитаний в суді свідок ОСОБА_8 пояснив, що він разом з іншим патрульним заступили в наряд на патрулювання в Подільському районі. Вони почули, що жінка кличе на допомогу та підійшли до неї. Жінка повідомила, що в неї вкрали ланцюжок. Вони посадили її в машину і поїхали по вул. Копилівської в сторону вул Кирилівська. Потерпіла вказала на чоловіка що стояв та сказала, що він викрав ланцюжок і вони його затримали. Обвинувачений одразу визнав, що він вкрав золотий ланцюжок.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.09.2017 року встановлено, що громадянка ОСОБА_5 заявила, що 03.09.2017 року приблизно о 21:00 год. за адресою: м. Київ, вул. Копилівська, 65 невідомий чоловік зірвав золотий ланцюжок з ОСОБА_5 .
Відповідно до Протоколу огляду місця події від 03.09.2017 року, встановлено що, об`єктом огляду є територія проїзної частини, яка розташована за адресою: м.Київ, вул. Копилівська, 121 та з іншої сторони трамвайні колії, за ними вул.Кирилівська, 152. Безпосереднім оглядом місця події є проїжджа частина, яка рухається в сторону вул.Петропавлівської, неподалік від повороту по пров.Сахарний на відстані 10м., на середині другої полоси асфальтного покриття виявлений ланцюжок жовтого кольору, приблизно 45-50 см. При огляді виявлено пошкоджену застібку. Ланцюжок жовтого кольору вилучено та поміщено до поліетиленового пакету № 0993560.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.09.2017 року, встановлено що, об`єктом огляду є територія, що розташована між адресою вул.Копилівська, 65 та гаражами, які розташовані за адресою: вул.Копилівська, 36. Присутня ОСОБА_5 повідомила, що за даною адресою, на вулиці ззаду неї підійшов невідомий чоловік високого зросту в кепці та ривком зірвав з неї золотий ланцюжок та побіг в сторону вул.Кирилівської. Поряд з місцем події ОСОБА_5 виявила ікону «Божої матері» з золота, яка випала при зірванні ланцюжка. Зазначена ікона знаходиться у потерпілої ОСОБА_5 яка добровільно надала іконку «Божої матері» для визнання речовим доказом. Ікону вилучено та поміщено до пакету №1329163.
Відповідно до висновку експерта № 11-1/559 від 20.09.2017 року «Наданий на дослідження ланцюжок з металу жовтого кольору виготовлений зі сплаву на основі золота (59,1%-62,1%), а також містить мідь, цинк та срібло. Маса ланцюжка становить 4,64г».
Відповідно до висновку експерта № 12-4/1242 від 20.09.2017 року «Ринкова вартість ланцюжка з металу жовтого кольору виготовлений зі сплаву на основі золота (59,1%-62,1%), а також містить мідь, цинк та срібло. Маса ланцюжка становить 4,64г на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме: 03.09.2017 року могла становити 4452,99 грн».
Фактичні дані, що містяться в цих документах, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що покази обвинуваченого, потерпілої, свідків отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими.
Суд звертає увагу на послідовні, логічні і змістовні покази обвинуваченого, потерпілої, які узгоджуються з показами свідків, матеріалами справи, і які суд вважає правдивими і такими, які можна покласти в основу обвинувального вироку.
Належними і допустимими як джерело доказу є висновки проведених у справі судових експертиз та долучених документів, суд не вбачає порушення вимог КПК України під час їх отримання.
Показання обвинуваченого, потерпілої підтверджуються сукупністю досліджених фактичних обставин, які містяться в показах свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які суд вважає належними, допустимими і достовірними.
Покази обвинуваченого суд вважає послідовними і такими, які відповідають фактичним обставинам викладеним в обвинувальному акті.
Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, про достатність доказів для визнання ОСОБА_6 винуватим у тому, що він своїми умисними діями, які виразились у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого, з врахуванням того, що суд розглядає справу лише в межах пред`явленого обвинувачення, суд вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого правильною.
Суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2ст. 186 КК України, а саме, що даний злочини, відносяться до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, на шлях виправлення не стає та вчиняє нові корисливі злочини в різних районах міста Києва, де слухаються кримінальні провадження відносно нього, отже правильних висновків для себе не робить, та саме таким злочинним шляхом заробляє на життя, не одружений, дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працевлаштований.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обтяжуючою покарання обставиною в діях ОСОБА_6 , є рецидив злочину, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_6 до покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням вчиненого злочину, особи обвинуваченого, який неодноразово судимий за корисливі злочини, на шлях виправлення не стає та вчиняє нові корисливі злочини в різних районах міста Києва, де слухаються кримінальні провадження відносно нього, отже правильних висновків для себе не робить, та саме таким злочинним шляхом заробляє на життя, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе лише в місцях позбавлення волі.
Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 75 КК України чи призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, обраний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді застави - залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з часу набрання вироку законної сили.
Зарахувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме з 05.09.2017 року по 06.10.2017 року.
Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 24.05.2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді ста п`ятдесяти годин громадських робіт - виконувати самостійно.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) в дохід держави витрати за проведення судових експертиз в розмірі 1188 грн. 93 коп.
Арешт, накладений Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.09.2017 року на ланцюжок жовтого кольору, зовні схожого на золото, вагою приблизно 4-5 грам, довжиною приблизно 45-50 см, який належить потерпілій ОСОБА_5 скасувати.
Речові докази ланцюжок жовтого кольору, зовні схожого на золото, вагою приблизно 4-5 грам, довжиною приблизно 45-50 см, ладанку у вигляді «Божої матері», ззовні схожої на золото залишити потерпілій ОСОБА_5 , як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1