Дата документу 13.11.2019 Справа № 554/1991/19
Провадження №1-кс/554/1991/2019
У Х В А Л А
Іменем України
13 листопада 2019 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
Слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю скаржника: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000110 -,
в с т а н о в и в :

08.07.2019 року до Октябрського районного суду м. Полтави звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про закриття кримінального провадження від 31.05.2019, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 14.01.2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.364 КК України.

Постанову слідчого вважає незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, зокрема:

Просив суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000110 від 31 травня 2019 року та зобов`язати уповноважену особу територіального управління Державного бюро розслідувань в м. Полтаві поновити провадження та вручити повідомлення про підозру колишньому слідчому прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.

В судовому засіданні скаржник подану скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, просив в її задоволенні відмовити, що в силу вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду даної скарги по суті.

Вивчивши матеріали скарги, кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У ст. 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кожен факт протиправної поведінки підлягає належній перевірці.

Відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого процесуального рішення.

В силу вимог ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, покладено на слідчого, та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

За своєю суттю доказування - це збирання, перевірка, оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В ході досудового розслідування слідчий зобов`язаний встановити та перевірити обставини, які мають значення для кримінального провадження. Їх перелік наведений у ч. 1 ст. 91 КПК України.

При цьому, слідчому не достатньо лише зібрати докази. Йому, в силу ст. 94 КПК України, необхідно їх оцінити з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення про можливість кримінального переслідування конкретної особи.

Кримінальне переслідування конкретної особи може бути розпочато лише у разі наявності необхідних та достатніх доказів, які без жодного об`єктивного сумніву доводять причетність особи до вчинення конкретного злочину. Жоден доказ не має наперед встановленої сили, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

При встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та відсутність можливості їх отримати, слідчий, відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, закриває кримінальне провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебували матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000110 від 14.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

У ході досудового розслідування ОСОБА_3 допитаний у процесуальному статусі свідка, повідомив, що слідчий ОСОБА_4 здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000001. 30.05.2017слідчий ОСОБА_4 виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Дана постанова була оскаржена ОСОБА_3 до суду. Так, рішенням слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтава постанова про закриття кримінального провадження від 30.05.2017 скасована, а провадження №0000001 поновлено.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_4 повідомив, що він працював на посаді старшого слідчого відділу прокуратури Полтавської області до 04.12.2018. Наразі ОСОБА_4 обіймає посаду прокурора відділу прокуратури Полтавської області.

У провадженні ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження №0000001 від 05.01.2017 за заявою ОСОБА_3 . Під час досудового розслідування встановлено, що заявник ОСОБА_3 скаржиться з приводу порушення його права на захист колишнім слідчим Лубенської міжрайонної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 у кримінальній справі №03640027, у якій його засуджено до довічного позбавлення волі за ст.15 ч.2 п, 1,6, ст. 15 ч.2, ст. 115 ч.2 п.п, 1,6, ст. 15 ч.3, ст. 115 ч, 2 п.п. 1,9, ст.1. ст. 263 ч.1 КК України.

Зміст скарги полягав тому, що слідчий ОСОБА_5 у якості захисника залучив по справі директора детективного агентства «Нишпорка» з міста Лубни, тобто особу, яка не мала адвокатського посвідчення та не мала свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю.

Як зазначає ОСОБА_4 , дійсно, сам випадок залучення до слідчих дій слідчим Лубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 директора детективного агентства «Нишпорка» з міста Лубни, тобто особу яка не мала адвокатського посвідчення та нібито не мала свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльності можливо прокоментувати як допущений слідчим через недосвідченість та недостатню кваліфікацію службової особи у зв`язку з невеликим стажем роботи в органах прокуратури Полтавської області, а ні чим іншим, оскільки вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю доведена слідчим під час досудового розслідування.

Крім цього, як повідомив допитаний ОСОБА_4 колишній слідчий Лубенської міжрайонної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , конституційне право на захист ОСОБА_3 ним порушено не було, оскільки всі слідчі дії проводилися з ним у відповідності до вимог КПК України, що у подальшому підтверджено судом та визнано належними доказами.

Окрім цього, у вироку с уду щодо ОСОБА_3 дані ним показання при відтворенні обстановки і обставин події за його участі, визнані як доказ, зібраний з порушенням права на захист обвинуваченого, тобто як недопустимий. Зокрема, суд зазначив, що подібні твердження ОСОБА_3 судова колегія розцінює як його намагання уникнути відповідальності та покарання за скоєння злочинів, тобто судом була надана під час судового слідства належна оцінка показанням ОСОБА_3 та правомірності дій слідчого Лубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 , в результаті чого показання, надані ОСОБА_3 при відтворенні обстановки та обставин подій за його участю визнані як недопустимий доказ.

Таким чином, на підставі усіх зібраних доказів 30.05.2017 ОСОБА_4 було прийняте рішення про закриття кримінального провадження №0000001 від 05.01.2017. ОСОБА_4 вважає, що рішення було прийняте на законних підставах, підстав для його скасування не вбачає. Відомості стосовно скасування даного рішення слідчим суддею ОСОБА_4 не відомі.

Окрім того, на думку ОСОБА_4 , істотна шкода в результаті прийняття ним рішення про закриття кримінального провадження №0000001 від 05.01.2017 відповідно до чинного законодавства завдана ОСОБА_3 не була. Зі слів, будь-яку незаконну мету під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження ОСОБА_4 не переслідував.

З огляду на матеріали кримінального провадження встановлено наступне. Вироком судової колегії у кримінальних провадженнях Апеляційного суду Полтавської області від 14.05.2004 ОСОБА_3 засуджений п. 1, 6 ч.2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п.п. 1,9 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

З огляду на вищевказаний вирок встановлено, що судова колегія не брала до уваги показання ОСОБА_3 дані ним при відтворенні обстановки і обставин події за його участю як доказ, зібраний з порушенням права обвинуваченого на захист, тобто як недопустимий. Окрім того, суд зазначив, що подібні твердження ОСОБА_3 судова колегія розцінює як його намагання уникнути відповідальності та покарання за скоєння злочинів.

Таким чином, судом у ході судового слідства була надана оцінка показанням ОСОБА_3 та правомірності дій слідчого Лубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 , що відображено у постанові про закриття кримінального провадження від 30.05.2017, винесеної слідчим першого слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 .

Окрім того, серед матеріалів кримінального провадження №0000110 від 14.01.2019 має місце ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_6 від 15.11.2018 у справі №554/2449/17 провадження №1-кс/554/8424/2018, якою задоволена скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого від 30.05.2017 про закриття кримінального провадження №0000001 від 05.01.2017 та зобов`язано скасувати дану постанову старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 .

Таким чином, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000001 від 05.01.2017 триває.

Постановою слідчого першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_7 кримінальне провадження №0000110 від 14.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України закрите у зв`язку з відсутністю складу злочину у діях колишнього слідчого першого слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 .

Постанова мотивована тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження не знайшов свого підтвердження факт завдання істотної шкоди ОСОБА_3 діями колишнього слідчого першого слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , що свідчить про відсутність об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Слідчий суддя, оцінивши доводи, викладені в скарзі та постанові слідчого про закриття кримінального провадження в їх сукупності, дослідивши матеріали справи вважає, що при здійснення досудового розслідування слідчим були вчинені усі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, надано належну правову оцінку обставинам кримінального правопорушення.

При винесенні оскаржуваної постанови, слідчий вірно прийшов до висновку, щодо закриття кримінального провадження №0000110 від 14.01.2019 в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_7 від 31.05.2019 р. про закриття кримінального провадження №0000110 від 14.01.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, є обґрунтованою, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Стаття 306 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 11 цього кодексу. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше пяти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обовязкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобовязання припинити дію; 3) зобовязання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Так, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, виконуючи вимоги законодавства, слідчим зібрано усі письмові докази, які мають відношення до порушеного питання, та надано відповідну правову оцінку цим доказам; допитано всіх учасників події, та надано правову оцінку їх показанням та діям.

Решта доводів заявника щодо незаконності оскаржуваної постанови не спростовують наведених висновків слідчого, а тому відхиляються за безпідставністю.

З урахуванням викладеного, та того, що в ході проведення досудового розслідування виконано ряд необхідних процесуальних та слідчих дій, за результатами яких слідчим встановлено відсутність події складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 364 КК України, слідчий суддя вважає, що слідчий, з дотриманням вимог КПК України, прийшов до правильного висновку про закриття даного кримінального провадження, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Законних підстав для скасування постанови слідчого про закриття даного кримінального провадження з підстав, наведених в скарзі немає, оскільки сумнівів у її законності у слідчого судді не виникає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000110 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 (пяти) днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 19.11.2019.

Слідчий суддя : ОСОБА_1