Провадження №1-кс/712/8645/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно

28 листопада 2019 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду винесене в кримінальному провадженні № 0001263, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, слідчим СВ Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , клопотання про накладення арешту на майно, -
В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся слідчий СВ Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на на тимчасово вилучене в ході проведення огляду місця події майно, а саме линок 10 шт., плитка 25 шт., окунь 59 шт., лящ 1шт., щука - 97 шт., які передано ОСОБА_5 , головному державному інспектору «Черкаси рибоохорона» на відповідальне зберігання з подальшою реалізацією.

Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідування встановлено, що 25.11.2019 до Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , головний державний інспектор «Черкаси рибоохорона», про те, що в адміністративних межах с. Свидівок, Черкаського району, Черкаської області, поблизу зупинки громадського транспорту «Санаторій Світанок» виявив двох осіб на човні «Южанка» які займались незаконним виловом риби.(ЖЕО№7789 від 25.11.2019)

26.11.2019 по даному факту матеріли внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001263 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

У подальшому працівниками слідчо-оперативної групи Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області 25.11.2019 у період з 19 год. 30 хв. по 20 год. 10 хв., був проведений огляд місця події в адміністративних межах с. Свидівок, Черкаського району, Черкаської області, поблизу зупинки громадського транспорту «Санаторій Світанок», а саме в прибережній зоні р. Дніпро на відстані близько 60 м. від вище вказаної зупинки громадського транспорту, в ході якого було виявлено та вилучено рибу, а саме: линок 10 шт., плитка 25 шт., окунь 59 шт., лящь 1шт., щука - 97 шт., та в подальшому передано ОСОБА_5 , головному державному інспектору «Черкаси рибоохорона» на відповідальне зберігання з подальшою реалізацією.

У зв`язку з тим, що вони мають ознаки предметів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України, тобто матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зазначене у клопотанні вилучене майно відповідає положенням п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема, як підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, та майно набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вище викладене, у зв`язку з метою вирішення подальшої долі даних предметів, їхнього збереження, забезпечення подальшого проведення ряду судових експертиз по їх дослідженню, виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд його задовольнити.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

25.11.2019 проведено огляд місця події в адміністративних межах с. Свидівок, Черкаського району, Черкаської області, поблизу зупинки громадського транспорту «Санаторій Світанок», а саме в прибережній зоні р. Дніпро на відстані близько 60 м. від вище вказаної зупинки громадського транспорту, в ході якого було виявлено та вилучено рибу, а саме: линок 10 шт., плитка 25 шт., окунь 59 шт., лящь 1шт., щука - 97 шт., та в подальшому передано ОСОБА_5 , головному державному інспектору «Черкаси рибоохорона» на відповідальне зберігання з подальшою реалізацією.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що вилучене в ході огляду по зазначеному кримінальному провадженню відповідає критеріям, зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, накладення арешту є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

З огляду на те, що набута в результаті вчинення кримінального правопорушення риба з великою ймовірністю є предметом, доказом злочину, засобом та знаряддям його вчинення, а тому відповідає ознакам ст. 98 КПК України для речового доказу, суд вважає обґрунтованими доводи слідчого, що у разі не накладення арешту вказані речові докази можуть бути пошкоджені, зіпсовані, знищені чи приховані від органів досудового розслідування, тому є необхідність в накладенні арешту на вказане майно, оскільки в інший спосіб неможливо належним чином запобігти ризикам пошкодження, псування, знищення, перетворення, використання, відчуження цього майна та втраті вагомих доказів кримінального провадження.

Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме з метою забезпечення речового доказу для проведення у кримінальному провадженні експертиз, слідчий суддя вважає, що достатнім буде накласти арешт.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на набуту в результаті вчинення кримінального правопорушення рибу виду: линок 10 шт., плитка 25 шт., окунь 59 шт., лящь 1шт., щука - 97 шт., які було вилучено під час проведення огляду місця події 25.11.2019 року та передано ОСОБА_5 , головному державному інспектору «Черкаси рибоохорона» на відповідальне зберігання з подальшою реалізацією.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1