ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0001893 від 21.11.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні непрацездатних, малолітніх та неповнолітніх осіб не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, -

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпро, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні непрацездатних, неповнолітніх та малолітніх осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2018 року приблизно о 21:00 годині, ОСОБА_7 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 знаходились біля зупинки громадського транспорту, розташованої напроти будинку № 69-Д по вул. Янтарній, в м. Дніпро, де побачили невідомого чоловіка, який йшов їм на зустріч, а саме ОСОБА_6 , порівнявшись з яким, ОСОБА_8 запитав у останнього чи немає в нього сигарет, на що той відповів що немає. Почувши вказану розмову, ОСОБА_7 не сподобалося як ОСОБА_6 відповів на запитання.
Після цього, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень з хуліганських спонукань, домовившись з ОСОБА_8 про спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, тим самим вступивши з ним у злочинну змову, діючи з раптово виниклих хуліганських і спонукань, під вигаданим малозначним приводом, прагнучи продемонструвати грубу силу та жорстокість почали наздоганяти ОСОБА_6 , який відійшов від них на деяку відстань. Так, ОСОБА_7 , наблизившись до ОСОБА_6 та нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття, встановленими у суспільстві, порядком і нормами моралі, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, руками наніс два удари в область голови ОСОБА_6 , від отримання яких останній впав на землю.
Потім ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не зупиняючись на досягнутому та продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, діючи умисно, групою осіб, продовжили наносити ОСОБА_6 тілесні ушкодження, при цьому ОСОБА_7 наніс ще один удар кулаком по обличчю ОСОБА_6 , який в цей час лежав на землі, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали ногами наносити ОСОБА_6 численні удари по тулубу та голові, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: двох синців на верхній та нижній повіці лівого ока з переходом в виличну область ліворуч, на верхній та нижній повіці правого ока в проекції зовнішнього кута, двох ділянок осаднення на нижній повіці правого ока в проекції зовнішнього кута (частково на тлі синця), в проекції виличної дуги праворуч, двох внутрішньошкіряних крововиливів на правій щоці з переходом на проекцію носогубної складки праворуч, забійної рани на слизовій оболонці лівої щоки відповідно 4-5-му зубу на верхній щелепі ліворуч, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Далі, у ОСОБА_7 , який побачив безпорадний стан ОСОБА_6 після нанесення йому тілесних ушкоджень, та розуміючи, що останній не вчинить йому належного опору, раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
21.10.2018 року, приблизно о 21:10 годині, ОСОБА_7 , знаходячись біля зупинки громадського транспорту напроти будинку №69-Д по вул. Янтарній в м. Дніпро, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою викрадення чужого майна, розуміючи що його дії є очевидними для оточуючих та потерпілого ОСОБА_6 , передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, схилився до ОСОБА_6 та здійснивши поверхневу перевірку одягу, дістав із передньої кишені штанів останнього мобільний телефон марки «Meizu M5S», чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 3 149 гривень 10 копійок та грошові кошти у сумі 100 гривень. Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину з викраденим майном втік, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3 249 гривень 10 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що 21.10.2018 року вони разом з ОСОБА_8 знаходились на зупинці громадського транспорту, де побачили невідомого чоловіка ОСОБА_6 , якого він запропонував ОСОБА_8 побити через раптово виниклу особисту неприязнь, а саме через те, що той відмовився давати їм цигарки. Після цього він наздогнав потерпілого та наніс йому ззаду удар по спині, а потім бив кулаками по голові, а коли той впав на землю, почав його бити ногами по тулубу разом з ОСОБА_9 . Потім обвинувачений дістав з кишені штанів потерпілого мобільний телефон марки «Meizu M5S» та грошові кошти у сумі 100 гривень, після чого разом з викраденим втік.
В судовому засіданні ОСОБА_8 вину свою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.296 КК України визнав повністю, суду показав, що 21.10.2018 року він разом з ОСОБА_7 побив невідомого чоловіка ОСОБА_6 , оскільки той грубо відповів на їхнє запитання щодо наявності цигарок. Обвинувачений не бачив, як ОСОБА_7 шукав цінні речі по кишенях ОСОБА_6 . У вчиненому розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_6 повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, тому суд, з урахуванням того, що за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини, прийняв рішення про проведення судового розгляду у його відсутність.
За таких обставин, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд допитав обвинувачених, дослідив матеріали, що характеризують обвинувачених, висновки експертизи, докази щодо вартості викраденого майна, докази щодо відшкодування потерпілому заподіяної шкоди та дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 доведена повністю.
Суд вважає, що ОСОБА_7 повинен нести кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а також хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України.
ОСОБА_8 повинен нести кримінальну відповідальність за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.
Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, характеризується задовільно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає щире каяття, відшкодування шкоди, заподіяної злочином.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З врахуванням наведених обставин справи особи обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а також обставини справи, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без відбування основного покарання у виді позбавлення волі. В зв`язку з цим, суд вважає доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, характеризується задовільно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає щире каяття, відшкодування шкоди, заподіяної злочином.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З врахуванням наведених обставин справи особи обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі із застосуванням випробування.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 300,00 грн.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 186 КК України у виді двох років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 296 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо протягом 3 років /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо протягом 1 року /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в розмірі 300,00 грн.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідженняяких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1