УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , її представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002373 від 15.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, в ході досудового розслідування встановлено, що 14.10.2017 року до ЧЧ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, надійшла заява за фактом виникнення пожежі в результаті порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки у приміщенні СТО ФОП « ОСОБА_4 », що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , в результаті якої згоріли автомобілі марки «Рено Дастер» та «Фольцваген Поло», що спичинило майнову шкоду у великому розмірі.

Крім того, за попередніми даними досудового розслідування встановлено, що у приміщенні СТО, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору суборенди від 01.02.2017 здійснює професійну діяльність з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів ФОП « ОСОБА_4 » (ІПН: НОМЕР_1 , свідоцтво про Державну реєстрацію ФОП Серія НОМЕР_2 ).

Також, в ніч з 06.10.2017 на 07.10.2017 у приміщенні вищевказаного СТО на ремонті знаходились автомобіль «Рено Дастер» д.н. НОМЕР_3 , який перебуває на балансі Головного управління Національної поліції в Одеській області та автомобіль марки «Фольцванген Поло», д.н. НОМЕР_4 , на який має право володіння та користування згідно Договору лізингу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час проведення технічного обслуговування та ремонту вищевказаних автотранспортних засобів в ніч з 06.10.2017 на 07.10.2017 у приміщенні СТО за адресою: м. Одеса, вул. Середня, 48 сталася пожежа (Звіт про пожежу від 07.10.2017, затверджений начальником Малиновського РВ ОМУ ГУ ДСНС України в Одеській області).

Крім того, згідно Висновку товарознавчої експертизи №334 від 18.01.2018, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю «Фольцваген Поло» д.н. НОМЕР_4 була визначена такою, що дорівнює ринковій вартості на момент пошкодження та становить 168 000, 29 грн. В рамках проведення досудового розслідування, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано потерпілим та цивільним позивачем на вказану суму грошових коштів. На сьогоднішній день, матеріальні збитки, завдані внаслідок скоєння кримінального правопорушення та пошкодження майна, не відшкодовані.

Згідно Висновку товарознавчої експертизи №249 від 22.11.2017, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю «Рено Дастер» д.н. НОМЕР_5 рег. 1432 була визначена такою, що дорівнює ринковій вартості на момент пошкодження та становить 140 911,00 грн. На сьогоднішній день, матеріальні збитки, завдані внаслідок скоєння кримінального правопорушення та пошкодження майна, не відшкодовані.

Окрім цього, в рамках проведення досудового розслідування встановлено, що з 2011 року ОСОБА_4 , зареєстрована як фізична особа-підприємець та надає послуги з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів. З цією метою 01.02.2017 ФОП ОСОБА_4 (надалі суборендар) укладено договір суборенди з ТОВ «Райдужне місто» (надалі суборендодавець).
Згідно розділу 1 Договору «Предмет договору суборенди»:
- «…. п. 1.1. Згідно умов Договору суборенди Суборендодавець передає, а Суборендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення, надалі за текстом «Об`єкт суборенди», та/або «Приміщення».
- «… п. 1.2. Об`єкт суборенди знаходиться за адресою: Україна, м. Одеса, вул. Середня, буд. 48»
- «… п. 1.3. Загальна площа Об`єкту суборенди 320 м кв. (триста двадцять квадратних метрів)».
- «… п. 1.5. Об`єкту суборенди передається Суборендарю для наступних цілей: під виробництво та склад».
Згідно розділу 5 Договору «Права та обов`язки сторін, п.5.2. Права та обов`язки Суборендаря»:
- «… п.п. 5.2.5. Виконувати правила техніки безпеки, привила санітарно-епідеміологічної та пожежної безпеки, підтримувати громадський правопорядок на території Приміщення, дбати про належний технічний стан Об`єкта суборенди. Відповідальність за протипожежний стан Приміщення несе Суборендар».
У вищезазначеному приміщенні ФОП ОСОБА_4 надавала послуги з фарбування автомобілів на станції технічного обслуговування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (надалі СТО «Оранж Авто»).
Вимогами ст. 55 Кодексу цивільного захисту України діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій.
Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Відповідно до Розділу II Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014 за № 1417 (далі Правила) діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів.
Крім того, розділом VII. Вимоги пожежної безпеки під час проведення вогневих, фарбувальних та будівельно-монтажних робіт Правил вимагається, що:
- «…п. 2.5. Внутрішні поверхні стін фарбувальних приміщень на висоту не менше 2 м повинні бути облицьовані негорючим матеріалом, який допускає легке очищення від забруднень..».
- «…п. 2.6. Приміщення фарбувальних та фарбоприготувальних ділянок мають бути обладнані самостійною примусовою припливно-витяжною вентиляцією та системами місцевих відсосів.
Забороняється здійснювати фарбувальні роботи, коли відключені системи вентиляції. Слід передбачати захисне блокування, що виключає можливість подавання матеріалів або стисненого повітря до розпилюючих пристроїв у разі припинення роботи вентиляції. Витяжні вентиляційні установки фарбувальних приміщень повинні мати звукову або світлову сигналізацію, яка сповіщає про припинення їх роботи..».
Сукупність порушень вимог нормативно правових актів створило реальну можливість для життя чи здоров`я людей та завдання майнової шкоди у великому розмірі.
Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, ОСОБА_4 , будучи особою, яка зобов`язана дотримуватися правил безпеки, діючи зі злочинною необережністю, проявляючи бездіяльність та не виконуючи дії, спрямовані на дотримання вимог нормативних актів, що містять правила виконання відповідних робіт, не виконала дії, які могла і повинна була виконати.

Таким чином, порушення вимог пожежної безпеки, що полягали в неналежному виконанні ОСОБА_4 своїх обов`язків, призвели до того, що 07.10.2017близько 05 год. 30 хв. в боксі СТО «Оранж авто» ФОП « ОСОБА_4 », де знаходились автомобілі марки «Renault» модель «Duster» д.н.з. НОМЕР_6 , власник відділ забезпечення автотранспорту ГУНП в Одеській області та автомобіль марки «Volkswagen» модель «Polo», 2004 року випуску д.н.з. НОМЕР_4 , власник ОСОБА_7 , за адресою:
м. Одеса, вул. Середня, 48 виникла пожежа. Внаслідок пожежі вогнем пошкоджені вищезазначені автомобілі.
Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля автомобіль марки «Renault» модель «Duster» д.н.з. НОМЕР_6 становить 140 911,22 грн.
Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Volkswagen» модель «Polo», 2004 року випуску д.н.з. НОМЕР_4 становить 168 251,29 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , як фізична особа-підприємець не забезпечила виконання встановлених законодавством вимог пожежної безпеки у приміщеннях СТО «Оранж Авто», що призвело до наведених наслідків, у загальному розмірі 309 162, 51грн.
За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , володіє на праві приватної власності:

- квартирою АДРЕСА_2 загальною площею 77,4 м2;

- житловим будинком АДРЕСА_3 загальною площею 292,9 м2.

Враховуючи достатність доказів, що вказують на вчинення

ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, під час досудового розслідування виникла необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна підозрюваної ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, долучивши письмові заперечення на клопотання, які підтримав у повному обсязі.

Власник майна в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавстваУкраїни і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Як вбачається з матеріалів поданого клопотання, в рамках кримінального провадження № 0002373 від 15.10.2017, 02.10.2019 року про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України повідомлено ОСОБА_4 .
Не ставлячи під сумнів наявності в цілому обґрунтованої підозри за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України, слідчий суддя наголошує на необґрунтованості доводів сторони обвинувачення в частині наявності обґрунтованої підозри саме в діях ОСОБА_4 , за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України та зазначає наступне.
Так, кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 270 КК України настає у разі порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, якщо воно спричинило виникнення пожежі, якою заподіяно шкоду здоров`ю людей або майнову шкоду у великому розмірі.
З огляду на викладену диспозицію ч. 1 ст. 270 КК України, для встановлення наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення будь-якою особою вищевказаного кримінального правопорушення, необхідним є встановлення, зокрема: конкретних вимог пожежної безпеки, які були порушені; причини, з яких трапилося порушення відповідних вимог пожежної безпеки; причинно-наслідкового зв`язку між діями особи та наслідками у вигляді шкоди здоров`ю людей або майнової шкоди у великому розмірі; встановлення відповідного суб`єкта злочину.
Між тим, як вбачається з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, пред`явленої останній підозри за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України, а також долучених до клопотання матеріалів, якими б таке клопотання повинно було б обґрунтовуватися, будь-які відомості в частині того, які конкретно вимоги пожежної безпеки були порушені ОСОБА_4 , й яким чином дії вказаної особи потягли за собою настання зазначених у клопотанні наслідків у вигляді майнової шкоди у великому розмірі у вказаних процесуальних документах відсутні.
Як вбачається з звіту про причину виникнення пожежі за обставинами даного кримінального провадження, який був складений 07.10.2017 року, в графі «висновок» зазначено, що: найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі є необережне поводження з вогнем не встановленою особою.
Згідно акту про пожежу від 07.10.2017 року, ймовірною причиною пожежі є: необережне поводження з вогнем.
Відповідно до висновку експерта №4 від 23.04.2019 року, причиною виникнення пожежі, що сталася у приміщенні СТО «Оранж Авто», що розташоване за адресою вулиця Середня, 48 м. Одеса, було потрапляння малокалорійного джерела запалювання на горючі матеріали в поглибленні під металевою решіткою малярної камери. Найбільш ймовірним джерелом запалювання могли бути дія малокалорійного джерела запалювання у вигляді, тліючого недопалка тютюнового виробу або подібного джерела запалювання за тепловою потужністю. Причиною виникнення пожежі, була дія відкритого полум`я із виділення теплової енергії, що достатня для займання горючих матеріалів автомобіля марки «Рено Дастер» д/н НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 . Причиною виникнення пожежі, була дія відкритого полум`я з малярної камери, в якій знаходився автомобіль марки «Рено Дастер» д/н НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , із виділення теплової енергії, що достатня для займання горючих матеріалів автомобіля марки «Фольцваген Поло» д/н НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_9 .
За таких обставин, попри відсутність у пред`явленій ОСОБА_4 підозрі відомостей в частині конкретних вимог пожежної безпеки, які останньою могли бути порушені, відсутності відомостей в частині наявності причинно-наслідкового зв`язку між недотриманням останньою вимог пожежної безпеки та наслідками, спричиненими в результаті таких дій, відсутністю будь-яких долучених до клопотання матеріалів, якими б могла обґрунтовуватися пред`явлена останній підозра, а також попри ігнорування стороною обвинувачення ймовірних причин виникнення пожежі за обставинами даного кримінального провадження, слідчий суддя знову ж таких наголошує про недоведеність стороною обвинувачення наявності в діях ОСОБА_4 обґрунтованої підозри за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України.
Оскільки саме на обґрунтованості підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України й будується клопотання сторони обвинувачення та, фактично, обґрунтовується необхідність накладення на майно такої особи арешту майна, з метою забезпечення подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок ймовірного вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, з огляду на відсутність в діях ОСОБА_4 обґрунтованої підозри, слідчий суддя приходить до переконання, що подане стороною обвинувачення клопотання про арешт майна є безпідставним та необґрунтованим.
Крім того, слідчий суддя окремо зазначає на недотриманні стороною обвинувачення в поданому клопотанні вимог ч. 8 ст. 170 КПК України, згідно яких, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
За таких обставин, правові підстави для задоволення поданого клопотання у слідчого судді відсутні, а тому, в задоволенні такого клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002373 від 15.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1