ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000158 від 12 лютого 2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Делень Арцизького району Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, який є фізичною особою підприємець, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника цивільного позивача - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2017 року, приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем «MERCEDES-BENZ ML 250CDI», р/н НОМЕР_1 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 - ОСОБА_9 , у сутінки, здійснював рух по асфальтному сухому дорожньому покриттю автодороги М-14 «Обхід міста Одеси», на якій організовано двосторонній двохрядний рух у кожному напрямку, напрямки розділені подвійною суцільною лінією дорожньої розмітки 1.3, смуги руху переривчатою лінією дорожньої розмітки 1.5, з боку вул. Тираспольське шосе в напрямку автодороги М 05 «Київ Одеса» та на відстані приблизно 70 м до розташованої праворуч АЗС «ОККО» зупинився у правого краю проїзної частини на перехідно-швидкісній смузі, позначеній розміткою 1.8, перед передньою частиною автопоїзда «Renault Magnum» з напівпричепом цистерною «Fruehauf» і задньою частиною вантажного автомобіля «МАЗ», які були запарковані.

Перед початком руху та зміною напрямку, ОСОБА_4 у порушення вимог п.п. 1.5., п/п «б» п. 2.3., п. 10.1. «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

не переконався у безпеці свого маневру, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, вкрай уважним не був, за дорожньою обстановкою не стежив, чим створював небезпеку для інших учасників дорожнього руху.

Проявивши злочинну самовпевненість, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків але легковажно розраховуючи на їх відвернення, маючи об`єктивну і реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної події, водій ОСОБА_4 , проігнорував вимоги дорожньої розмітки 1.3, у порушення вимог п.п. 10.4, 10.6, 11.4. та дорожньої розмітки лінії 1.3 п. 1. Розділу 34 зазначених Правил, що зобов`язують водія:

п. 10.4. «Перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку…Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам»;

п.10.6. «Якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб».

п. 11.4. «На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги»;

Розділ 34 «Дорожня розмітка».

п. 1. Горизонтальна розмітка має таке значення:

1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху. Лінію 1.3 перетинати забороняється».

почав виконувати маневр лівого розвороту з метою перетину подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.3., при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру не переконався у безпеці свого маневру для інших учасників дорожнього руху, виконуючи маневр не з крайнього лівого положення на проїзній частині не врахував дорожню обстановку, при виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, у вигляді автомобіля «MITSUBISHI LANCER 1.5», р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який в цей час рухався по лівій смузі автодороги у прямому попутному напрямку руху, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не застосував, а навпаки нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, продовжував рух, виїжджаючи у ліву смугу попутного напрямку, не надав дорогу автомобілю «MITSUBISHI LANCER 1.5», та скоїв з ним зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ««MITSUBISHI LANCER 1.5» - ОСОБА_11 , 1988 р.н., отримала тілесні ушкодження вигляді закритої черепно-лицьової травми у формі - забою обох скроневих часток головного мозку з багато уламковими переломами лівих тім`яної і скроневої кісток, з розповсюдженням ліній переломів в середню черепну ямку, в ділянку крила та тіла клинопобідної кістки, піраміду скроневої кістки і в задню черепну ямку, в ділянку потиличної кістки, з крововиливом над твердою мозковою оболонкою в ділянці лівої скроневої кістки та переломом лівої скроневої дуги зі зміщенням кісткових уламків, які відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Як встановлено слідством у даній дорожній ситуації водію автомобіля «MERCEDES-BENZ ML 250CDI» ОСОБА_4 треба було діяти у відповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

В діях водія автомобіля «MERCEDES-BENZ ML 250CDI» ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди.

ОСОБА_4 у сукупності допустив порушення вимог п.п. 1.5., п/п «б» п. 2.3., 10.1., 10.4., 10.6., 11.4. та дорожньої розмітки лінії 1.3 п. 1. Розділу 34 «Правил дорожнього руху» України «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001).

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:

- за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 , у скоєнні указаного злочину повністю доведена.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, фізична особа підприємець, розлучений, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий.

На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: визнання обвинуваченим вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого та враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, а також позицію потерпілої, яка до обвинуваченого жодних претензій матеріального чи морального характеру не має, критичне відношення винного до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 , можливе без відбування покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, без додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування склали:

- судова автотехнічна експертиза № 17-1745 від 26.07.2017 технічного стану автомобіля «MERCEDES-BENZ ML 250CDI», р/н НОМЕР_1 , проведена Одеським НДІСЕ МЮ України, вартістю 1238 гривень 00 копійок;

- судова автотехнічна експертиза № 17-711 від 10.10.2017 технічного стану автомобіля «MITSUBISHI LANCER 1.5», р/н НОМЕР_3 , проведена Одеським НДІСЕ МЮ України, вартістю 2476 гривень 00 копійок;

- судова транспортно-трасологічна експертиза № 17-1746/17-5105/17-5107 від 19.06.2018 дослідження механізму і обставин зіткнення, проведена Одеським НДІСЕ МЮ України, вартістю 8580 гривень 00 копійок;

- судова автотехнічна експертиза № 971-А від 21.09.2018, проведена Одеським науково-дослідний експертно-криміналістичним центром, вартістю 1287 гривень 00 копійок;

У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення вказаних експертиз, в сумі 13581 гривні 00 копійок, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 , на користь держави.

Обговорюючи законність та обґрунтованість заявленого цивільного позову, суд враховує наступне.

Цивільним позивачем ОСОБА_12 до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому він просив стягнути з ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_12 75 194 грн. 90 коп. (сімдесят п`ять тисяч сто дев`яносто чотири) гривні відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином. Та просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Здорово», на користь ОСОБА_12 100000 (сто тисяч) гривень відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 позов не визнав, посилаючись на те, що у своїх вимогах ОСОБА_12 просить відшкодувати не вартість відновлюваних робіт, а повну вартість аналогічного автомобіля, бувшого у споживанні, також вважає що звернення ОСОБА_12 з позовом є передчасним.

Так, відповідно до ч. 3 п. 8 ст. 175 ЦПК України, позовна заява має містит и перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

При цьому, відповідно ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Враховуючи вказане, заявлений у справі ОСОБА_12 цивільний позов до ОСОБА_4 та Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Здорово», суд вважає за доцільне залишити без розгляду, враховуючи те, що усі копії документів додані до позову, в порушення ст. 95 ЦПК України не засвідчені належним чином.

Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України - особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Таким чином, ОСОБА_12 підлягає роз`яснення його право заявити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 65, 66, 67, 75 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 16 липня 2019 року.

Речові докази, а саме:

-автомобіль «MERCEDES-BENZ ML 250CDI», р/н НОМЕР_1 , - який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , - вважати повернутим ОСОБА_4 , як власнику.

-автомобіль «MITSUBISHI LANCER 1.5», р/н НОМЕР_3 , - який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_12 , - вважати повернутим ОСОБА_12 , як власнику.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної шкоди, в сумі 75 194 грн. 90 коп. (сімдесят п`ять тисяч сто дев`яносто чотири) гривні, та до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Здорово», про відшкодування матеріальної шкоди, в сумі 100000 (сто тисяч) гривень - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_12 , що відповідно до вимог ч.7 ст. 128 КПК України він має право подати залишений без розгляду цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів Одеського НДІСЕ МЮ України, для проведення експертиз, а саме: судової автотехнічної експертизи № 17-1745 від 26.07.2017 технічного стану автомобіля; судової автотехнічної експертизи № 17-711 від 10.10.2017 технічного стану автомобіля; та судової транспортно-трасологічної експертизи № 17-1746/17-5105/17-5107 від 19.06.2018 дослідження механізму і обставин зіткнення, у сумі 12294 (дванадцять тисяч двісті дев`яносто вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, для проведення судової автотехнічної експертизи № 971-А від 21.09.2018, у сумі 1287 (однієї тисячі двісті вісімдесят сім) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1