Номер провадження: 11-кп/813/580/19
Номер справи місцевого суду: 492/1013/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тарутинського районного суду Одеської області від 19.09.2018 року в кримінальному провадженні №0000251, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Арциз Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працює за наймом, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Арцизького районного суду Одеської області від 29.03.2017 року за ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, в силу положень ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

визнано винуватим за ч. 1 ст. 187 КК України та йому призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання частини невідбутого покарання за вироком Арцизького районного суду Одеської області від 29.03.2017 року, остаточно визначене покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
В строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахований строк попереднього ув`язнення з 06.05.2018 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вироком з обвинуваченого ОСОБА_7 стягнуто на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні експертизи на суму 2860,00 гривень.
Вироком також вирішене питання щодо речових доказів,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судами обставин.
Зазначеним вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим в тому, що 06.05.2018 року, приблизно о 15:15 годині, керуючись раптово виниклим прямим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, зайшов до приміщення ломбарду «Дружба», розташованого на другому поверсі буд. № 1-Б по вул. Соборній в м. Арциз Одеської області, де застосовуючи психічне насильство у виді погрози вбивством працівника ломбарду ОСОБА_8 , яку остання сприйняла як реальну, після чого відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 2171,00 гривень та ювелірними виробами загальною вартістю 105048,72 гривень, після чого із зазначеним майном та грошима залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ними на власний розсуд.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оскаржуючи доведеність своєї вини в скоєнні кримінального правопорушення, правильність його кваліфікації та призначене судом покарання, просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким зарахувати у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, а також скасувати вирок в частині стягнення з нього процесуальних витрат.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги і просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржуваний вирок без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність його кваліфікації та справедливість призначеного судом покарання в апеляційній скарзі не оспорюються, тому не перевіряються апеляційним судом.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких одне з завдань це забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Пунктом 3 частини 1 статті 118 КК України, витрати на залучення експерта є різновидом процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
До матеріалів кримінального провадження долучено висновок товарознавчої експертизи з визначення вартості товару (ювелірних виробів) №18-2354/32 від 23.06.2018 року, проведеної в рамках даного кримінального провадження, а також акт прийому-передачі висновку експерта, в якому зазначено вартість проведеного експертного дослідження, яка становить 2860,00 гривень.

Відповідно до змісту обвинувального акту, витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні складають 2860,00 гривень.

У зв`язку з постановленням обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 , суд у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягнув з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині.

Законом України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" № 838-VIII від 26.11.2015 року були внесені зміни до Кримінального кодексу України, а саме: у ч.5 ст.72 КК України зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Законом України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення" № 2046-VIII від 18.05.2017 року до Кримінального кодексу України внесено зміни, а саме - ч.5 ст.72 КК України викладено в такій редакції: "Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".
Згідно з п. 2 цього Закону, він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
Закон був опублікований 20.06.2017 року та набрав чинності з 21.06.2017 року.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 06.05.2018 року, тому до нього застосовуються положення ч. 5 ст. 72 КПК України в редакції згідно із Законом України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення" № 2046-VIII від 18.05.2017 року, тобто про зарахування до строку покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.
У зв`язку з викладеним апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставними.

Інших доводів щодо наявності підстав для зміни або скасування оскаржуваного вироку в апеляційній скарзі не наведено та обвинуваченим в судовому засіданні не заявлено.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржуваний вирок без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Тарутинського районного суду Одеської області від 19.09.2018 року щодо ОСОБА_7 , засудженогоза ч. 1 ст. 187 КК України, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4