Справа № 487/7646/19
Провадження № 1-кс/487/8331/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2019 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000752 від 28.09.2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000752 від 28.09.2019 року звернувся із клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 321 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 674742 гривень та у разі внесення застави прокладенням обов`язкові, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,2,3,4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просив про задоволення клопотання.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання, просила в його задоволенні відмовити, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутності існування ризиків, оскільки із повідомлення про підозру від 17.10.2019 року вбачається, що на теперішній час власник автомобіля не встановлений. Копія довіреності ОСОБА_8 на представництво його інтересів ОСОБА_9 від 20.09.2019 року, засвідчена ОСОБА_9 , походження цієї копії встановити неможливо. В рапорті оперативного співробітника СБУ від 27.09.2019 року вказано, що ним отримана інформація стосовно протиправної діяльності посадових осіб виконавчої служби, а саме, що держвиконавець ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_11 та можливо іншими невстановленими особами організували схему протиправної діяльності. З витягу ЄРДР № 0000752 від 28.09.2019 року не зрозуміло з якого провадження виділені ці матеріали, не зазначено прізвища посадових осіб, які вимагають 500 доларів США, не зазначено у кого та за вчинення яких дій. Протокол від 28.09.2019 року щодо прийняття усної заяви від ОСОБА_9 яка просить прийняти міри до ОСОБА_12 , який висловив незаконну вимогу передати йому гроші, проте без визначення розміру, за зняття обтяження у виконавчому провадженні, яке перебуває на виконанні у ОСОБА_10 , не зазначено, яку частину суму ОСОБА_11 має намір передати ОСОБА_10 , з якої суми, за зняття якого обтяження та хто власник автомобіля, друковані аркуші завірені ОСОБА_9 . Протокол від 16.10.2019 року складений оперативним співробітником на виконання постанови прокурора, яка не долучена до матеріалів, як і доручення слідчого оперативному співробітнику про проведення слідчої дії щодо вилучення 2700 доларів у ОСОБА_13 , вбачається, що слідча дія не фіксувалась, а протокол був виготовлений заздалегідь. З протоколу від 16.10.2019 року про вручення грошових коштів ОСОБА_13 не зрозуміло чи ці гроші отримані у відомстві, де вони працюють, чи належать ОСОБА_13 . Доручення слідчого та постанова прокурора, як правова підстава для проведення процесуальної дії оперативними співробітниками, до клопотання не долучено, що виключає посилання на цей документ, як на доказ. Протокол огляду грошових коштів є недопустимим доказом, ухвали суду на обшуку, допит керівника підозрюваного ОСОБА_14 , допит ОСОБА_13 не доводять ніяким чином винуватості ОСОБА_11 . Отже підозра ОСОБА_5 необґрунтована, що виключає застосування до нього будь-якого запобіжного заходу. Крім того, жодний із ризиків необґрунтований, відсутні дані які б підтверджували існування хоча б одного ризику.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти клопотання, зазначив, що вину не визнає, що у травні 2019 року він після автоматизованого розподілу він прийняв до виконання виконавче провадження, оскільки державний виконавець був на лікарняному, після , повернув провадження ОСОБА_10 , тому на час подій у даному кримінальному провадженні у нього в провадження цього виконавчого провадження не було, крім того, ризики не існують, оскільки немає наміру переховувати від органу досудового розслідування, впливати на свідків, буде приймати участь у слідчих діях та за викликом слідчого з`являтися до нього, тому можливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів клопотання встановлено, що Другим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному № 0000752 від 28.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Головного територіального Управління юстиції в Одеській області №298-к від 12.03.2019 року ОСОБА_5 переведений на посаду старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції і Одеській області.

Однак, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Одеській області, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, у порушення вимог чинного законодавства вчинив умисний корисливий, корупційний злочин за наступних обставин.

Так, державним виконавцем Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_15 15.05.2019 року винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 58515620 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, а 16.05.2019 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_16 винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 58515620 боржником в якому визначено ОСОБА_8 .

До цього, 02.04.2019 року постановою вищевказаного державного виконавця ОСОБА_15 оголошено у розшук майно боржника ОСОБА_8 , яку того ж дня за вихідним номером 23/5632 направлено на виконання до УПП в Одеській області ДПП НП України.

Після цього, 20.09.2019 року до ОСОБА_9 через спільного знайомого, анкетні дані якого не встановлено, звернувся ОСОБА_8 з пропозицією допомогти у знятті з реєстрації транспортного засобу у сервісному центрі МВС України для подальшого продажу автомобіля марки «SMART FORTWO» з номером шасі (кузова рами) НОМЕР_1 , на праві власності який належить ОСОБА_8 . Під час зустрічі, яка відбулась того ж дня за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 44, спільний знайомий ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , анкетні данні якого де теперішнього часу досудовим розслідуванням не встановлені, після отримання згоди останньої, надав довіреність від 20.09.2019, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_17 , якою ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_9 на представлення його інтересів у різних органах.

Крім того, зазначена невстановлена особа також повідомила, що ОСОБА_8 звертався до територіального сервісного центру МВС №5141, де йому відмовили у знятті з обліку вказаного автомобіля через наявне обтяження у виконавчому провадженні, як згодом стало відомо № 58515620, яке розпочато на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси з метою стягнення зі ОСОБА_8 штрафів у справах про адміністративні правопорушення, у зв`язку із чим службовими особами територіального сервісного центру МВС № 5141 йому відмовлено у знятті з обліку автомобіля марки «SMART FORTWO» з номером шасі (кузова рами) НОМЕР_1 .

Також у зазначеному виконавчому провадженні на підставі постанови про арешт майна боржника, накладене обтяження на автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, VIN кузова: НОМЕР_2 , власник якого на даний час в ході досудового розслідування не встановлений, про що ОСОБА_9 повідомив знайомий 20.09.2019 під час зустрічі.

У подальшому, 23.09.2019, ОСОБА_9 звернулась до Малиновського відділу ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області з метою встановлення всіх обставин за яких накладене обтяження на вищевказаний автомобіль, де їй службовими особами установи повідомлено, що виконавче провадження № 58515620 відносно ОСОБА_8 перебуває у Чорноморському відділі ВДВС ГТУЮ в Одеській області.

Того ж дня, ОСОБА_9 під час телефонної розмови з працівником Чорноморському відділі ВДВС ГТУЮ в Одеській області дізналась, що виконавче провадження № 58515620 перебуває на виконанні у ОСОБА_18 , який займає посаду старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, службовий кабінет якого знаходиться у будівлі вказаної установи за адресою: м. Одеса, вул. Розумовська, 37.

Наступного дня, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 прибула до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, яке знаходиться у м. Одесі, по вул. Розумовська, 37, де у власному службовому кабінеті ОСОБА_18 повідомив, що у нього дійсно перебуває на виконанні виконавче провадження №58515620 та підтвердив наявність обтяження на автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, VIN кузова: НОМЕР_2 з д.н.з. НОМЕР_3 , однак будь-яка інформація, щодо обтяження автомобіля марки «SMART FORTWO» з номером шасі (кузова рами) НОМЕР_1 - відсутня, у зв`язку із чим останній вказав звернутись ОСОБА_9 до Чорноморському відділі ВДВС ГТУЮ в Одеській області, де їй того ж дня у телефонному режимі працівники повідомили, що не володіють інформацією з приводу обтяжень на автомобіль марки «SMART FORTWO» з номером шасі (кузова рами) НОМЕР_1 .

Після цього, 26.09.2019 року ОСОБА_9 повторно прибула до службового кабінету ОСОБА_18 та повідомила, що у Чорноморському відділі ВДВС жодних даних щодо обтяження автомобіля марки «SMART FORTWO» не має.

Разом з цим, під час вказаної розмови, у кабінеті був присутні старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_5 , який також обіймає приміщення зазначеного кабінету та не дочекавшись завершення розмови ОСОБА_9 з ОСОБА_18 , з корисливих мотивів з метою отримання неправомірної вигоди для себе, залишив кабінет ОСОБА_19 , та дочекавшись, коли ОСОБА_9 вийде з службового приміщення, у коридорі підізвав її до себе та під час розмови висловив вимогу про надання йому неправомірної вигоди, при цьому не називаючи суму. В цей час, ОСОБА_9 , розуміючи, що вказаною особою та ОСОБА_18 створюються штучні перепони, усвідомлюючи неможливість вирішення питання із зняттям з обліку автомобіля марки «SMART FORTWO» з номером шасі (кузова рами) НОМЕР_1 у законний спосіб, вимушено погодилась на вимогу ОСОБА_5 , який також вказав, що неправомірна вигода буде поділена між ним та іншими особами, які здійснюють свої повноваження у виконавчому провадженні № 58515620.

Так, одразу після отримання згоди ОСОБА_9 , ОСОБА_5 записав особистий номер мобільного телефону останньої.

Після цього, ОСОБА_5 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою продовження свого злочинного наміру спрямованого на отримання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди, шляхом вимагання, будучи обізнаним про методи та форми роботи правоохоронних органів, що ведуть боротьбу з корупцією, з метою конспірації своїх дій, 26.09.2019 близько 15 год. 00 хв. за допомогою мобільного додатку «Telegram» зателефонував ОСОБА_9 та призначив зустріч на 27.09.2019 в обідній час біля приміщення УДВС ГТУЮ в Одеській області при цьому, виказав вимогу не входити до будівлі вказаної установи та зачекати його біля супермаркету «Таврия-В», що знаходиться на розі вулиць Скісна та Середня у місті Одесі, де їй буде вказано суму неправомірної вигоди, яку вона зобов`язана надати.

В свою чергу, ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що іншим способом, окрім як надання неправомірної вигоди ОСОБА_5 вирішити питання зі зняттям з обліку автомобіля не зможе, вимушено погодилась, оскільки останнім та ОСОБА_18 створюються штучні перешкоди, змушуючи її звертатись у різні органи та з метою впевнити ОСОБА_9 про неможливість зняття з обліку автомобіль марки «SMART FORTWO» з номером шасі (кузова рами) НОМЕР_1 в інакший спосіб, окрім як надати неправомірну вигоду ОСОБА_5 .

В цей час, ОСОБА_9 , розуміючи неправомірність дій ОСОБА_20 , 26.09.2019 року звернулась до приймальні УСБУ в Одеській області.

Після чого, ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохоронних органів з метою документування протиправних дій державного виконавця ОСОБА_5 02.10.2019, отримала телефонний дзвінок за допомогою мобільного додатку «Telegram» від ОСОБА_21 , у ході якого останній повідомив про необхідність зустрічі 02.10.2019 року на післяобідній час за адресою: м. Одеса, 2 провулок Розумовського, біля магазину «Таврия-В».

Під час вказаної зустрічі, в період часу з 16 год. 30 хв. по 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел в усній формі повідомив ОСОБА_9 про необхідність передати йому особисто неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 3000 (три тисячі) доларів США, та в ході спілкування знизив суму вимагаємої неправомірної вигоди до 2500 (дві тисячі п`ятиста) доларів США. Окрім того, ОСОБА_5 також вказав, що в інакший спосіб у ОСОБА_9 зняти арешт з автомобіля «VOLKSWAGEN» PASSAT, VIN кузова: НОМЕР_2 з д.н.з. НОМЕР_3 не зможе.

У подальшому, 07.10.2019, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 з метою конспірації своїх злочинних дій, усвідомлюючи їх незаконний характер, за допомогою мобільного додатку «Telegram» зателефонував ОСОБА_9 та призначив зустріч на 08.10.2019, на післяобідню годину. В ході вказаної зустрічі, яка відбулась 08.10.2019 по вул. Середня у м. Одесі, близько 13 год. 30 хв., з метою досягнення свого злочинного умислу на отримання неправомірної вигоди, змінив суму вимагаємо!' ним неправомірної вигоди та повідомив про необхідність надати грошові кошти у розмірі 2700 доларів США за зняття обтяження з автомобіля марки «VOLKSWAGEN» PASSAT, VIN кузова: НОМЕР_2 з д.н.з. НОМЕР_3 .

У подальшому, 16.10.2019 року, близько 12 год 50 хв. з метою досягнення свого злочинного умислу, шляхом вимагання, ОСОБА_5 у приміщенні власного службового кабінету, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Разумовська, 37, виказав вимогу ОСОБА_9 покласти грошові кошти у сумі 2 700 (дві тисячі сімсот) доларів США до коробки біло-жовтого кольору із блоками аркушів паперу формату A4, після чого останні залишили кабінет.

Далі, того ж дня 16.10.2019 року, о 13 год. 09 хв. ОСОБА_5 у власному службовому кабінеті, що знаходиться у адміністративній будівлі на другому поверсі по вул. Разумовська, 37, у м. Одесі, був затриманий працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України

17.10.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , на даної стадії досудового розслідування, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України підтверджують досліджені матеріали кримінального провадження: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 від 28.09.2019, рапортом ст. о/у УСБУ в Одеській області від 27.09.2019, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 від 16.10.2019, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 17.10.2019, протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 28.09.2019, 14.10.2019 та 17.10.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 16.10.2019, протоколами обшуків від 16.10.2019, протоколами огляду, вилучення, вручення грошових коштів 16.10.2019, матеріалами виконавчого провадження №58515620 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 з посиланням на недопустимість доказів, якими прокурор обґрунтував клопотання, а саме протоколів на проведення процесуальних дій та посилання, що інші зібрані стороною обвинувачення докази не підтверджують обґрунтованість підозри, оскільки стороною захисту будь-яких переконливих доказів щодо недопустимості вказаних доказів слідчому судді не надано, а є тільки її припущенням. При цьому, слідчим суддею враховується, що оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.1,2, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне:

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, покарання за який передбачає позбавлення волі до 10 років, тому з метою уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування, крім того, займаючи посаду старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішення управління ДВС ГТУЮ в Одеській області, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, за рахунок займаної посади та реалізації своїх повноважень має постійні стійкі зв`язки з іншими структурними підрозділами органів державної влади, що дає змогу впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, з урахуванням досвіду роботи , оскільки з 2017 року перебуває на різних посадах у виконавчої службі.

Разом з тим, прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, з урахуванням особи підозрюваного, оскільки не надано доказів на підтвердження ризику щодо вчинити інше або продовження вчиняти кримінальне правопорушення у якому він підозрюється.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні слідчого, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків. Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з під варти.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Положення ч.5 ст. 182 КПК України передбачають, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням викладеного, при визначенні розміру застави, слідчий суддя, окрім вищевказаного, також враховує тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , підвищений суспільний резонанс вказаного корупційного злочину, у вчиненні якого підозрюється службова особа державного органу, розмір неправомірної вигоди, матеріальне становище підозрюваного .

Крім того, слідчий суддя враховую особу підозрюваного, який одружений, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем роботи.

Отже, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі, що перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі 125 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 250875 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя не погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо можливості забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного лише у разі внесення застави, що дорівнює 321 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та становить 674742 грн., оскільки сама правова природа такого запобіжного заходу як застава є альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, а встановлення такого значного розміру застави носить каральний характер для підозрюваного, оскільки фактично унеможливлює існування «альтернативи» яка закладена в правовому інституті застави.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000752 від 28.09.2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва до 14.12.2019 року включно.
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в розмірі 125 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 250875 (двести пятьдесят тисяч восемьсот семьдесят п`ять) грн.

Покласти на ОСОБА_5 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю щосереди;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_5 діє до 14.12.2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 21.10.2019 року о 12:00 годин.