ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року, Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі Володимир-Волинського міського суду Волинської області підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000359 від 28.03.2018 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нововолинська, Волинської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого в ПрАТ «Нововолинський ливарний завод» прибиральником, неодруженого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
28 березня 2018 року, близько 05.30 години, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з Особою 1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження та невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, згідно попередньої домовленості, прибули на автомобілі марки «ВАЗ - 21063», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 до перехрестя вулиць Соборної та Маяковського міста Нововолинська.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , Особа 1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, та невстановлена досудовим розслідуванням особа, шляхом вільного доступу зайшли на територію подвір`я будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали мангал, вартістю 4686,67 грн., металеву драбину, вартістю 1383,25 грн., 400 кг брухту чорного металу, загальна вартість якого, з розрахунку 5,5 грн. за один кг, становить 2200 грн., перенесли та завантажили вказане майно до автомобіля марки «ВАЗ - 21063», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований поблизу будинку № 78 по вулиці Маяковського міста Нововолинська.

Перебуваючи на території подвір`я будинку АДРЕСА_2 та продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на таємне заволодіння чужим майном у невизначеному розмірі, ОСОБА_3 , Особа 1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, та невстановлена досудовим розслідуванням особа були помічені ОСОБА_6 , який в цей час перебував в середині вказаного будинку та почав через вікно кричати до вищевказаних осіб, після чого вибіг на подвір`я.
При цьому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, усвідомлюючи факт свого викриття, з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця та втекла з території подвір`я, а ОСОБА_3 та Особа 1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, також усвідомлюючи, що їх злочинні дії викрито, почали втікати по вулиці Маяковського в сторону її перехрестя з Першим провулком, в той час як ОСОБА_6 почав їх переслідувати. При цьому, ОСОБА_3 залишився біля автомобіля марки «ВАЗ - 21063», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в який було завантажено вищевказане викрадене майно, будучи не поміченим ОСОБА_6 , а Особа 1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, продовжила рух по вулиці Маяковського та був затриманий ОСОБА_6 поблизу перехрестя даної вулиці з Першим провулком.

Після цього, ОСОБА_3 , під`їхавши за кермом вказаного автомобіля до місця, де ОСОБА_6 утримував Особу 1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, штовхнув ОСОБА_6 в спину, внаслідок чого, той відпустив Особу 1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, і остання разом із ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що їхні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, розпочаті як таємні, викрито, з метою утримання даного майна, сіли до автомобіля, завантаженого вищевказаними металевими виробами, на якому залишили місце події, таким чином вчинивши відкрите викрадення належного ОСОБА_7 майна на загальну суму 8269 грн. 92 коп.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

22 лютого 2019 року, між прокурором Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000359 від 28.03.2018 року, та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілого, в порядку ст.ст.468-470,472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з угодою, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України і покладенням на засудженого передбачених ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, потерпілим надано письмову згоду прокурору на укладення угоди, у зв`язку з чим, угода не суперечить наведеним вимогам закону.

В судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє свої права, визначені у ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Передбачені у ч.7 ст.474 КПК України підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості відсутні.

Згідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374,474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 лютого 2019 року між прокурором Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000359 від 28.03.2018 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме, буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 17.07.2018 року на автомобіль марки «ВАЗ - 21063», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , належній на праві власності ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, виключно з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1