Справа № 1326/9076/12 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/811/12/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року колегія cуддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляцією захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_11 на вирок Франківського районного суду м.Львова від 24 квітня 2018 року,

встановила:

вироком Франківського районного суду м.Львова від 24 квітня 2018 року ОСОБА_6 визнано винним за ч.2 ст. 215 КК України (в редакції 1960 року) та з врахуванням ст. 74 КК України, п.5 Прикінцевих та перехідних положень КК України обрано йому покарання 8 (вісім) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_8 7273,85 грн. матеріальної шкоди та 300 000 грн. моральної шкоди, а всього 307 273 (триста сім тисяч двісті сімдесят три ) грн. 85 коп.
Цивільний позов ОСОБА_12 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_12 1108,74 грн. матеріальної шкоди та 500 000 грн. моральної шкоди, а всього 501 108 (п`ятсот одну тисячу сто вісім) грн. 74 коп.
Цивільний позов ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно з вироком 06 жовтня 1998 року о 16 год. 15 хв. підсудний ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Опель-Аскона», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись на вул. Васильківського в напрямку до вул. Тургенєва у м. Львові, при виїзді із другорядної дороги, якою є вул. Васильківського, на головну дорогу - вул. Тургенєва, порушив вимоги правил безпеки дорожнього руху, зокрема р.1, п.1.4 , р.16 п.16.10, дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» додаток №1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не дав дорогу автомобілю «ВАЗ 21061», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_14 , який рухався на вул. Тургенєва у напрямку до вул. Любінської у м. Львові, внаслідок чого між їх транспортними засобами відбулось зіткнення. В результаті зіткнення керований ОСОБА_14 автомобіль відкинуло на правий по ходу його руху тротуар, де він скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 . Внаслідок наїзду ОСОБА_15 загинула, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 отримали тяжкі тілесні ушкодження. Після наїзду на пішоходів автомобіль «ВАЗ 21061», р.н. НОМЕР_2 , скоїв наїзд на стіну будинку №44, а ОСОБА_14 отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

На даний вирок захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_11 подав апеляцію, в якій просить скасувати даний вирок та направити справу прокурору на додаткове розслідування.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що даний вирок є незаконним та необґрунтованим, зокрема таким, що суперечить положенням ст. 323 КПК України в редакції 1960 року.

На його переконання, висновок суду не базується на беззаперечних доказах, які є в матеріалах справи, а базується на припущеннях. Щодо задоволення судом першої інстанції цивільних позовів, вважає, що такі не можуть бути задоволені з тих підстав, що обвинувачення ґрунтується на припущені, а в частині розміру моральної шкоди такі необґрунтовано великі.

Звертає увагу на те, що вимоги ухвали Апеляційного суду Львівської області від 11 квітня 2016 року судом першої інстанції залишились не виконаними, і як наслідок, залишились не встановленими: траєкторія руху автомобіля ВАЗ 2016 під керуванням ОСОБА_14 , не встановлено на якій відстані був автомобіль ВАЗ 2016 під керуванням ОСОБА_14 , коли останній мав технічну можливість виявити небезпеку для руху, яку йому створив автомобіль, що виїжджав з другорядної дороги, не встановлено також точне розташування транспортних засобів відносно елементів проїзної частини дороги в момент зіткнення, залишилось невстановленим чим спричинено виїзд автомобіля «ВАЗ 2016» під керуванням ОСОБА_14 на правий по ходу руху тротуар з подальшим травмуванням пішоходів зіткненням чи відворотом водієм автомобіля ВАЗ керма праворуч.

Заслухавши доповідача, засудженого, його захисника на підтримання поданої апеляції, думку прокурора, потерпілого та представника потерпілих, які вважають таку безпідставною, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.
Перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що сформульовані у вироку висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої та тяжкі тілесні ушкодження потерпілих, відповідають фактичним обставинам кримінальної справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну й об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.

Так, ОСОБА_6 як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді свою вину у вчиненні злочину не визнав та пояснив, що 06.10.1998 року він, керуючи автомобілем марки «Опель-Аскона», р.н. НОМЕР_1 , рухався по другорядній вул.Васильківського в напрямку до вул.Тургенєва. Під`їхавши до перехрестя з вул.Тургенєва, зупинився, щоб переконатись у відсутності безпеки для руху, виконавши вимоги ПДР. Вдалині він бачив автомобіль ОСОБА_14 . Переконавшись, що це безпечно, виконав лівий поворот та виїхав на ліву смугу вул. Тургенєва. Через деякий час відчув удар в праву передню сторону автомобіля. Вийшовши з машини, побачив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_14 зупинився справа на тротуарі, в`їхавши в будинок. ОСОБА_14 їхав по тротуарі, збиваючи людей, що йшли назустріч. Після зіткнення його автомобіль зупинився за поворотом на лівій смузі руху. На його переконання, у ДТП винен ОСОБА_14 .

Поряд з тим, незважаючи на невизнання ОСОБА_6 своєї вини, така доведена доказами, зібраними по справі.

Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_8 , даними в судовому засіданні про те, що 06.10.1998 року вона з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , поверталась з роботи додому, йшли по тротуару по вул.Тургенєва до вул.Любінської. Коли дійшла до будинку №44 відчула удар та втратила свідомість, обставин ДТП не бачила. В результаті ДТП їй заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, в результаті яких вона стала інвалідом 1 групи.

Показаннями потерпілого ОСОБА_14 , наданими у суді першої інстанції про те, що він рухався автомобілем «ВАЗ 21061», р.н. НОМЕР_2 , по лівій смузі вул.Тургенєва, об`їжджаючи тролейбус в сторону вул.Кульпарківської зі швидкістю 55-60 км/год. З вул.Васильківського виїжджав автомобіль «Жигулі», який виїхав на вул.Тургенєва на 0,5 м та зупинився на його сигнал. З-за цієї машини, об`їхавши її зліва, раптово, коли він порівнявся з автомобілем «ВАЗ», виїхав автомобіль «Опель-Аскона». Він не мав можливості загальмувати та уникнути зіткнення, бо все було раптово, сталось зіткнення з його автомобілем в ліве переднє крило. Від удару він втратив свідомість, як виїхав на тротуар не пам`ятає, а отямився, коли автомобіль зупинився, в`їхавши в стіну будинку. Вийшовши з автомобіля, побачив, що двоє потерпілих лежали на тротуарі, а ОСОБА_17 був під його машиною.

Показаннями потерпілого ОСОБА_12 , даними в судовому засіданні про те, що 06.10.1998 року він ішов по правому тротуару вул.Тургенєва в напрямку до вул.Любінської, відчув удар, від якого втратив свідомість. Потім дізнався, що на нього здійснено наїзд автомобілем. В результаті наїзду отримав тяжкі тілесні ушкодження, став інвалідом 1 групи, так як йому ампутували праву нижню кінцівку.

Показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що 06.10.1998 року вона разом з ОСОБА_18 , ОСОБА_19 йшла додому по вул.Тургенєва. Падав дощ і вона зупинилась, щоб витягнути парасолю. В цей момент почула якийсь звук та побачила автомобіль «Жигулі», який рухався по тротуару під кутом по діагоналі на них. Автомобіль наїхав на ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та мужчину, що йшов по тротуарі, після цього здійснив наїзд на стіну будинку.

Показаннями свідка ОСОБА_21 , даними в судовому засіданні про те, що вона їхала в автомобілі підсудного, перед виїздом з вул.Васильківського, він зупинився, автомобіль «ВАЗ» був далеко, рухався у правій смузі руху. Коли повернули на вул.Тургенєва відбулось дотичне зіткнення з автомобілем «ВАЗ», якого вона не відчула. Після зіткнення вони зупинились на лівій смузі, жодних розворотів не робили. На тротуарі побачила потерпілих, на яких здійснив наїзд автомобіль під керуванням ОСОБА_14 .

Показаннями свідка ОСОБА_22 про те, що 06.10.1998 року він знаходився в салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_14 , рухались з центру по вул.Тургенєва з невеликою швидкістю, не більше 60 км/год. в правій смузі руху. Перед перехрестям з вул.Васильківського, об`їхали тролейбус, який стояв на зупинці та їхали по лівій смузі. Несподівано для них з вул.Васильківського виїхав автомобіль «Опель аскона» білого кольору і почав маневр повороту, однак ще до закінчення повороту відбулось зіткнення в праву сторону автомобіля. Даний автомобіль вони не помітили, так як він виїхав з-за автомобіля «Жугулі», що зупинився, даючи їм дорогу. ОСОБА_14 не встиг зреагувати, так як «Опель» виїхав раптово. Від удару з автомобілем «Опель Аскона», автомобіль Веселовського відкинуло вправо. Не знає чи міг ОСОБА_14 загальмувати, так як після зіткнення ОСОБА_14 був травмований.

Показаннями свідка ОСОБА_23 про те, що він 06.10.1998 року йшов по вул.Тургенєва. Коли підійшов до перехрестя приблизно метрів за 10, побачив машину «Опель Аскона», яка виїжджала на вул.Тургенєва на ліву смугу і після цього зразу відбулося дотичне зіткнення в праву сторону з автомобілем «Жигулі», який рухався із швидкістю приблизно 50 км/год. в лівій смузі. Від удару автомобіль «Жигулі» відкинуло. Наїзду на пішоходів він не бачив,так як відразу пішов з місця події.

Показаннями свідка ОСОБА_24 , даними в судовому засіданні у суді першої інстанції про те, що такий розслідував дану справу у 1998 року, було проведено ряд слідчих дій, експертизи та встановлено, що ОСОБА_14 не мав технічної можливості уникнути зіткнення. Дії ОСОБА_14 після зіткнення були неконтрольовані,так як в нього відлетіло колесо.

Показаннями свідка ОСОБА_25 , даними в судовому засіданні про те, що він проводив розслідування даної кримінальної справи після направлення на додаткове розслідування та скерував її до суду. Ним були виконані всі умови ухвали суду-проведено допити, відтворення обстановки та обставин події, експертизи. Обвинувачення було пред`явлено ОСОБА_6 та ОСОБА_14 . Однак прокуратура скасувала постанову про притягнення ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності. Автомобіль під керуванням ОСОБА_14 внаслідок ДТП відкинуло,встановити його траєкторію після зіткнення неможливо, машина стала некерованою.

Показаннями свідка ОСОБА_26 , даними в судовому засіданні про те, що він розслідував дану кримінальну справу після скерування судом на додаткове розслідування. Ним було скасовано постанову про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_14 . Було проведено комплексну експертизу, якою доводилась вина ОСОБА_14 , були всі об`єктивні підстави для пред`явлення обвинувачення ОСОБА_14 , тому останній був оголошений в розшук.

Показаннями свідка ОСОБА_27 , даними на досудовому слідстві та перевіреними судом першої інстанції (т.1 а.с.132-133,161,т.2 а.с.90, т.3 а.с.80-82) про те, що 06.10.1998 року приблизно о 16 год. 15 хв. він йшов по тротуару вул.Тургенева в сторону пл.Привокзальної. Бачив, що у лівому ряду вул.Тургенева рухався автомобіль «Жигулі» в напрямку до вул.Любінської. Коли цей автомобіль наблизився до перехрестя вул.Тургенева-Васильківського на відстань приблизно 20 м, з вул.Васильківського з лівим поворотом на вул.Тургенева виїхав автомомобіль «Опель». Між автомобілями сталось зіткнення. В цей час на вул.Тургенева стояв автомобіль «Жигулі» червоного кольору. На його думку, водій «ВАЗ 2106» не міг проїхати між вказаним стоячим автомобілем та автомобілем «Опель» та вдарив «Опель» в правий бік. Після зіткнення «ВАЗ 2106» викинуло на правий тротуар, де він здійснив наїзд на його співробітників - ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та ОСОБА_28 , а потім на стіну будинку №44.

Показаннями свідка ОСОБА_29 , даними на досудовому слідстві та перевіреними судом (т.1 а.с.134-135) про те, що 6.10.1998 року близько 16 год. 15 хв. він ішов по тротуару вул.Тургенева в напрямку Привокзального ринку. Коли був на відстані приблизно 20 м від перехрестя вул.Тургенева-Васильківського, бачив як автомобіль «Опель Аскона» виїхав з вул.Васильківського, виконуючи лівий поворот на вул.Тургенєва. Під час виїзду автомобіля «Опель Аскона» на вул.Тургенєва він бачив, що в лівій смузі вул. Тургенєва у напрямку за межі міста рухався автомобіль «ВАЗ» зеленого кольору, відстань між транспортними засобами була незначна. Водій «Опель Аскона», виїжджаючи з другорядної дороги не дав дорогу транспортному засобу «ВАЗ», що рухався по головній дорозі. Коли «Опель Аскона» виїхав на вул.Тургенєва між ними відбулось зіткнення, від чого автомобіль «ВАЗ» по ходу його руху виїхав на правий тротуар, де здійснив наїзд на 3 пішоходів 2-х жінок і мужчину, після чого здійснив наїзд на стіну будинку.

Показаннями свідка ОСОБА_30 (т.1 а.с.140-141,т3, а.с.52-55), свідка ОСОБА_31 (т.1 а.с.163-164), свідка ОСОБА_32 (т.1 а.с.169-170) свідка ОСОБА_33 (т.1 а.с.179-180), свідка ОСОБА_34 (т.3 а.с.96-98), представника потерпілої ОСОБА_35 (т.3 а.с.106-108), даними на досудовому слідстві та перевіреними судом.

Показаннями свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , даними на досудовому слідстві та перевіреними судом (т.1 а.с.148-150,т.3 а.с.83) про те, що 06.10.1998 року в складі слідчо-оперативної групи прибули на місце ДТП. На проїжджій частині вул.Тургенева стояв «Опель», у якого була пошкоджена права сторона. На тротуарі біля буд.44 знаходився автомобіль «ВАЗ» зеленого кольору із значними пошкодженнями. При огляді місця події на відстані приблизно 7м від перехрестя на лівій смузі вул.Тургенева виявив відірваний молдинг автомобіля «Опель», на відстані приблизно 3 м від нього - декоративну накладку переднього бампера автомобіля «ВАЗ 2106». На відстані приблизно 20 м від накладки стояв «Опель» на незначній відстані від лівого краю проїзної частини. Була складена схема ДТП, на якій все було зафіксовано. Сліди виїзду автомобіля на тротуар не були виявлені через велике скупчення людей.

Показаннями свідка ОСОБА_38 , даними на досудовому слідстві та перевіреними судом т.1а.с.134-135,т.3 а.с50-51) про те, що 06.10.1998 року близько 16 год. 15 хв. він знаходився в якості пасажира в автомобілі «Опель Аскона» на передньому сидінні. Перед перехрестям вул.Тургенева-Васильківського водій зупинився перевірити чи немає справа машин. Він також подивився вправо та далеко побачив автомобіль зеленого кольору, що швидко рухався в правому ряду. Коли автомобіль «Опель» виконав маневр лівого повороту на вул.Тургенева та рухався по прямій, він почув звук ковзання. Вони проїхали ще 1-2м та зупинились. Вийшовши з машини, побачив,що «ВАЗ» зеленого кольору стояв на тротуарі біля стіни будинку, а біля нього лежали люди. На вул.Тургенева інших автомобілів не було. З правої сторони від автомобіля «Опель» на вул.Васильківського автомобілів не було.

Протоколом огляду місця події від 06.10.1998 року. та схемою до нього, де зафіксовано місцезнаходження автомобілів після ДТП (т.1 а.с.5-7).

Протоколом огляду та перевірки технічного стану транспорту від 06.10.1998 року-автомобіля «Опель-Аскона», р.н. НОМЕР_1 (т.1.а.с.8-9), в якому зазначено пошкодження автомобіля після ДТП-деформація правої передньої дверки 1х0,45, вмятина задньої дверки, вмятина правого переднього крила.

Протоколом огляду та перевірки технічного стану транспорту від 06.10.1998 року -автомобіля «ВАЗ 21061», р.н. НОМЕР_2 (т.1 а.с.10-11), де вказано пошкодження автомобіля після ДТП-деформація капота,правого і лівого переднього крила,вибите лобове шкло, зміщення передньої стійки, вирвано з правої сторони шарову опору, розбита передня фара, решітка, радіатор, деформація переднього бампера.

Протоколами медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння від 06.10.1998 року (т.1а.с.12-13), згідно з якими ОСОБА_6 та ОСОБА_14 були тверезими.

Висновком судово-медичної експертизи №820/98 від 16.10.1998 року (т.1 а.с.23-27) щодо ушкоджень ОСОБА_15 , висновком судово-медичної експертизи №580/98 від 2.11.1998 року (т.1 а.с.34) щодо ушкоджень у ОСОБА_12 та висновком судово-медичної експертизи №269/98 від 15.11.1998 року (т.1 а.с.38-39) щодо ушкоджень у ОСОБА_8 .

Висновком судово-автотехнічної експертизи №2143 від 30.11.1998 року (т.1 а.с.44-52) про те, що на момент дослідження гальмова система та система рульового управління автомобіля «ВАЗ 2106» були несправними, не відповідали вимогам ПДР і знаходились у стані повної відмови. З технічної точки зору несправності, які призвели до повної відмови системи рульового керування та робочої гальмівної системи автомобіля «ВАЗ -2106» є наслідком пошкоджень, які отримав цей автомобіль при ДТП. Це означає, що з технічної точки зору, до моменту ДТП рульове керування і робоча гальмова система досліджуваного автомобіля були працездатними і могли виконувати свої функції по управлінню, передбачені конструкцією.

Протоколом додаткового огляду місця ДТП від 23.10.1998 року та схемою до нього (т.1.а.с.57-59) про те,що на стіні будинку АДРЕСА_1 виявлено потертість на висоті приблизно 1 м від тротуару, сліди гуми коліс, вилучено куски фарби світло-зеленого кольору.

Висновком хімічної експертизи від 10.11.1998 року (т.1 а.с.68-73) про те, що вилучені при огляді місця події частинки ЛФП одинакові за груповими ознаками із зразками ЛФП з автомобіля «ВАЗ 2106», д.н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_14 .

Висновком судово-медичної експертизи №569/98 від 26.10.1998 року (т.1 а.с.77), відповідно до якої у ОСОБА_14 було виявлено забій головного мозку легкого ступеня, садна правої кисті та пальці цієї кисті, синці на спинці носа, голові зліва, які утворились від дії тупих предметів,можливо в салоні автомобіля при ДТП 06.10.1998 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. В крові та сечі ОСОБА_14 етанолу не виявлено.

Висновком експерта №41/2000 від 20.03.2000 року (т.3 а.с.7-11) про те, що у ОСОБА_14 був забій головного мозку легкого ступеня,синці на спинці носа,в лобній ділянці,потиличній ділянці зліва,садна на тилі та пальцях правої кисті,які утворились від тупих предметів 6.10.1998 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. У медичній картці стаціонарного хворого е відзначені клінічні симптоми, які підтверджують,що у ОСОБА_14 малася черепно-мозкова травма, а саме-хворий загальмований, сонливий,періодично збуджений, фотореакції пригнічені, рухи очних яблук обмежені в обидві сторони, горизонтальний ністагм в обидві сторони,сухожильні рефлекси знижені, відмічались дифузні зміни електроактивності мозгової тканини з вогнищевими пароксизмальними змінами в лобних областях. В медкарті записано (зі слів родичів), що потерпілий після травми втрачав свідомість. Факт втрати свідомості ОСОБА_14 ґрунтується тільки на показах останнього. Ні підтвердити, ні виключити факт втрати свідомості ОСОБА_14 після отримання травми голови в момент ДТП немає можливості, у зв`язку з відсутністю об`єктивних судово-медичних даних.

Висновком транспортно-трасологічної експертизи №2287 від 17.11.1998 року та фототаблицями до нього (т.1 а.с.82-97), згідно з яким в первинний момент зіткнення автомобілі «ВАЗ 2106» та «Опель Аскона» були розташовані під кутом біля 5-10 градусів. Встановити яким чином були розташовані ТЗ в первинний момент зіткнення відносно елементів дорожнього полотна не видається можливим з причин відсутності в матеріалах справи слідової інформації, яка б свідчила про це. Встановити під яким кутом автомобіль марки «ВАЗ-2106» здійснював наїзд на бордюрний камінь правого тротуару вул.Тургенєва та в якому місці дороги відбувся цей виїзд на тротуар не видається можливим через відсутність слідової інформації. З моменту виїзду на тротуар до моменту зіткнення із стіною будинку №44, автомобіль «ВАЗ-2106» змінив свій напрямок руху вліво і його повздовжня вісь була розташована майже паралельно відносно стіни будинку. Встановити на який кут з моменту виїзду на тротуар до моменту зіткнення із стіною будинку змінив свій напрямок руху автомобіль «ВАЗ» не видається можливим. В момент зіткнення автомобіля «ВАЗ» із стіною будинку повздовжня вісь автомобіля була розташована майже паралельно фронтальній стіні будинку. Встановити конкретне місце або смугу, на якій відбулось зіткнення автомобілів не видається можливим з причин відсутності в матеріалах справи достатньої сукупності слідової інформації, яка б свідчила про це.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 24.11.1998 року (т.1 а.с.119-122,т.3 а.с.66-67, 69-70), де ОСОБА_6 та ОСОБА_21 вказали положення автомобіля по вул.Васильківського, де він зупинився перед виїздом на вул.Тургенева. Замірами встановлено, що віддаль від правого заднього колеса до правої межі проїзної частини вул.Васильківського склала 1,5 м., від переднього правого колеса до цієї межі відстань складала 2,1 м., відстань від правого переднього колеса до ближньої межі проїзної частини вул.Тургенева складала 1 м., а від правого заднього колеса до цієї межі-3,4 м., час виїзду до моменту зіткнення склав 7,6 сек.; момент, коли почув удар-замірами встановлено, що в цей момент віддаль від лівих коліс ТЗ «Опель» до лівої межі проїзної частини вул.Тургенева склала 0,75 м, віддаль від заднього бампера до ближньої межі проїзної частини вул.Васильківського-12,2 м; місце зіткнення, розташування автомобіля в момент зіткнення та місце, в якому він побачив автомобіль «ВАЗ», що рухався з боку пл.Липневої - це місце знаходиться на віддалі 124 м. від правої межі проїзної частини вул.Васильківського по ходу виїзду автомобіля «Опель» та схемою до нього.

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 26.11.1998 року, схемою до нього (т.1 а.с.123-125), де ОСОБА_14 вказав, що він рухався на автомобілі «ВАЗ 21061», р.н. НОМЕР_2 , по вул.Тургенєва у м.Львові у лівій смузі з боковим інтервалом до лівого краю проїзної частини 1,5 м із швидкістю приблизно 60 км/год. При наближенні до перехрестя вул.Тургенева-Васильківського він помітив, що з вул. Васильківського на вул.Тургенева виїжджає автомобіль «Жигулі», який на його сигнал зупинився. Наблизившись до цього автомобіля, він помітив, що із-за нього на вул.Тургенева з вул.Васильківського з лівим поворотом виїхав автомобіль «Опель Аскона». Відстань до нього була малою, тому ОСОБА_14 не встиг уникнути зіткнення, а лише на незначний кут вивернув кермо праворуч. Від зіткнення його автомобіль відкинуло на правий тротуар і він здійснив наїзд на пішоходів і стіну. Проведеними замірами встановлено,що автомобіль «Опель» під час зіткнення розміщений наступним чином-від його переднього лівого колеса до краю проїзної частини відстань 0,8 м, від правого заднього-1,5м.З моменту виїзду з-за автомобіля «ВАЗ» автомобіль «Опель» до моменту зіткнення подолав приблизно 6м за час 1,2сек., 1,4 сек., 1,2 сек.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 01.12.1998 року (т.1 а.с.128-131), де ОСОБА_22 показав розміщення автомобілів перед зіткненням та в момент ДТП та схемою до нього, а саме при наближенні до перехрестя вул.Тургенева-Васильківського з вул. Васильківського на вул.Тургенева частково виїхав автомобіль «Жигулі» зеленого кольору, який на сигнал ОСОБА_14 зупинився. Раптом з-за стоячого автомобіля «Жигулі» на вул.Тургенева виїхав автомобіль «Опель», виконуючи лівий поворот. ОСОБА_14 зупинитись не зміг, лише дещо повернув кермо праворуч на невеликий кут. Від зіткнення «ВАЗ» виїхав на тротуар, де здійснив наїзд на пішоходів. Проведеними замірами встановлено, що автомобіль «Опель» в момент зіткнення розміщений таким чином-від його переднього лівого колеса до краю проїзної частини відстань 0,9 м, від правого заднього-1,6 м. З моменту виїзду з-за стоячого автомобіля «ВАЗ» автомобіль «Опель» до моменту зіткнення подолав приблизно 5,5 м.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 07.12.1998 року (т.1 а.с.136-138), під час якої ОСОБА_29 вказав розміщення автомобілів в момент, коли він звернув увагу на перехрестя, почувши звук удару, а також місце виїзду автомобіля «ВАЗ» на тротуар та схемою до нього. Проведеними замірами встановлено, що автомобіль «Опель» в момент, коли він звернув на нього увагу, був розміщений таким чином-ліве переднє колесо знаходилось на відстані приблизно 0,7м від лівого краю проїзної частини вул.Турегенева, заднє праве-приблизно 1,3 м.

Протоколами відтворення обстановки і обставин події від 12.12.1998 року, схемою до нього (т.1.а.с.142-143), від 16,12.1998 року (т.1.а.с 146-147), від 31.12.1998 року (т.1 а.с.153-154, т.3 а.с.64-65), від 10.01.1999 року (т.1а.с.158-160), від 12.01.1999 року та від 03.11.2000 року (т.1а.с.165-167, т.3 а.с.62-63).

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 18.01.1999 року (т.1 а.с.174-177), де свідок ОСОБА_23 вказав на розміщення та рух автомобілів до зіткнення та в момент зіткнення, що автомобіль «Опель Аскона» з вул.Васильківського виїхав на вул.Тургенєва з лівої смуги, так як в правій стояв автомобіль «Жигулі» темного кольору, який зупинився, пропускаючи транспорт по вул.Тургенева.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 20.01.1999 року, схемою до нього (т.1 ас.181-182), під час якого ОСОБА_33 показав яким чином рухались та де знаходились автомобілі, орієнтовне місце виїзду автомобіля «Жигулі» на тротуар.

Фототаблицею місця ДТП ( т.2 а.с.1-4.)

Висновком повторної комісійної транспортно-трасологічної експертизи №113 від 22.02.1999 року, фототаблицею до нього (т.2 а.с.9-15) про те, що передні колеса автомобіля «ВАЗ» в момент наїзду на бордюр знаходились під деяким гострим кутом по відношенню до лінії бордюра тротуару вул.Тургенева. Встановити абсолютне значення цього кута неможливо. Слідом, який свідчить про це, є відгин диску правого переднього колеса, довжиною 16 см. Центр ваги автомобіля «ВАЗ» рухався під деяким гострим кутом по відношенню до фронтальної стіни буд.44 по вул.Тургенева при збереженні розміщення його повздовжньої осі приблизно паралельно фронтальній стіні цього будинку. Місце зіткнення автомобілів знаходиться на ділянці дороги між вул.Васильківського та місцем розташування молдінга правої передньої дверки автомобіля «Опель Аскона», тобто до місця розміщення речових доказів,які виявлені на вул.Тургенева.

Додатковим висновком експерта №67/99 від 1.02.1999 року (т.2 а.с.26), згідно з яким у ОСОБА_14 виявлено забій головного мозку легкого ступеня,садна та синяки на лівій кисті,синці на спиці носа, на чолі, в потиличній ділянці голови зліва,які утворились від дії тупих предметів, можливо 06.10.1998 року від удару в частину салону автомобіля, не виключено,що об ліву стійку при умові знаходження за кермом автомобіля. Травма голови у вигляді забою головного мозку легкого ступеня в більшості випадків супроводжується порушенням свідомості (від запаморочення до повної втрати свідомості), яка триває від декількох до 30 хв., тому не виключено, що у ОСОБА_14 після отримання травми голови в момент ДТП мала місце втрата свідомості.

Протоколом очної ставки між ОСОБА_14 і ОСОБА_6 , де кожен з них настоював на своїх показаннях (т.2 а.с.34-35).

Протоколами очних ставок між ОСОБА_14 та ОСОБА_21 (т.2 а.с.36-38), між ОСОБА_14 та ОСОБА_39 (т.2.а.с.44-45), між ОСОБА_21 та ОСОБА_22 (т.2 а.с.46-47), на яких кожен з них полягав на даних ними показаннях, крім того ОСОБА_22 вказав, що ОСОБА_14 , на його думку, свідомості не втрачав, кермо не кидав,чи вивертав кермо сказати не зміг, так як з моменту зіткнення не звертав на нього уваги.

Протоколом очної ставки між ОСОБА_14 і ОСОБА_40 (т.2 а.с.48-49), між ОСОБА_14 та ОСОБА_22 (т.2,.с.50), де ОСОБА_22 та ОСОБА_41 наполягали на своїх показах.

Висновком комісійної судово-автотехнічної еквспертизи №261 від 18.05.1999 року та таблицями до нього (т.2 а.с.63-85) про те, що виходячи з показів ОСОБА_6 , ОСОБА_21 швидкість руху «ВАЗ 21061» складала 64,5 км/год., виходячи з показів Демчишака швидкість руху «ВАЗ 21061» складала 126 км/год., виходячи з показів Микити швидкість руху «ВАЗ 21061» складала 360-540 км/год.(ці покази технічно неспроможні, так як максимальна можлива швидкість руху ТЗ складає 154 км/год.) Виходячи з наведених досліджень експерти встановили,що технічно обгрунтованим може бути лише заданий слідством варіант розвитку механізму ДТП. У ситуації, що склалась, водій ОСОБА_6 у відповідності з вимогами п.16.10 ПДР при проїзді перехрестя нерівнозначних доріг, при русі по другорядній дорозі, мав дати дорогу транспортним засобам, що наближались до даного перехрестя по головній дорозі. Водій ОСОБА_14 мав діяти відповідно до п.11.2,12.4,12.3 ПДР - вести автомобіль по вул.Тургенєва якнайближче до правого краю проїзної частини зі швидкістю не більше як 60км/год.,а у випадку перешкоди чи небезпеки для руху,негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Після зіткнення автомобілів дії або бездіяльність ОСОБА_14 залежать від суб`єктивних факторів та його фізичного стану і не можуть бути оцінені технічними вимогами ПДР. При заданих вихідних даних, водій ОСОБА_14 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Опель Аскона», шляхом негайного гальмування в момент виникнення небезпеки для руху. При цьому не виключається ситуація, що ОСОБА_14 до моменту зіткнення і не встигав би привести у дію гальмову систему свого автомобіля. В даному випадку перешкодою був автомобіль «Опель Аскона» під керуванням ОСОБА_6 і передбачити його подальші дії водій автомобіля «ВАЗ 21061» був неспроможний і в такій ситуації виконання маневру об`їзду технічно необгрунтоване. При заданих даних по технічно обгрунтованому варіанту розвитку механізму ДТП, причиною настання ДТП з технічної точки зору є факт виїзду автомобіля «Опель Аскона» під керуванням ОСОБА_6 з другорядної на головну дорогу (вул.Тургенева) на такій віддалі до автомобіля «ВАЗ 21061», в межах якої водій ОСОБА_14 вже не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

Протоколом очної ставки між ОСОБА_14 і ОСОБА_42 (т.2 а.с.88-89), між ОСОБА_14 і ОСОБА_27 (т.2 а.с.91-92), де кожен настояв на даних раніше показах.

Висновком комісійної судово-автотехнічної еквспертизи №1540 від 29.10.1999 року (т.2 а.с.173), відповідно до якого при заданих судом вихідних даних, в момент виїзду автомобіля «Опель Аскона» на проїзну частину вул.Тургенева автомобіль «ВАЗ-21061» від місця зіткнення міг знаходитись на відстані 78-91,5 м. ОСОБА_14 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом гальмування в момент виникнення небезпеки для руху. Відкидання автомобіля «ВАЗ21061» в задану точку контактування з будинком можливе при кутовому положенні автомобіля «Опель Аскона» відносно осьової лінії вул.Тургенева від 8,2 до 10 градусів. Якщо час руху автомобіля «Опель Аскона» з моменту виїзду на проїзну частину вул.Тургенева і до моменту зіткнення складав 1-1,4 с, то при таких вихідних даних діями водія ОСОБА_6 для водія ОСОБА_14 , з технічної точки зору, була створена аварійна ситуація. В умовах аварійної ситуації дії водіїв не регламентуються технічними вимогами ПДР, а тому дана експертиза не може стверджувати, що дії водія ОСОБА_14 , який намагався уникнути зіткнення відвертаючи кермо праворуч, суперечили ПДР. Якщо виходити з умов, що час руху автомобіля «Опель Аскона» до моменту зіткнення складав 5-6 сек., то водій ОСОБА_14 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування. В цьому випадку, оскільки для водія ОСОБА_14 діями водія ОСОБА_6 була створена небезпека для руху, то з технічної точки зору водієві ОСОБА_14 слід було б своєчасно застосувати негайне гальмування. Тому при заданому часі руху автомобіля «Опель Аскона» маневр відвертання виконаний ОСОБА_14 з технічної точки зору не можна вважати обґрунтованим. Визначити експертним шляхом швидкості руху автомобілів неможливо.

Проколами очної ставки від 18.02.1999 року між ОСОБА_6 , ОСОБА_21 , ОСОБА_39 та ОСОБА_14 (т.2.а.с.34-37,44-45), згідно з якими ОСОБА_6 та ОСОБА_21 вказали, що під`їхавши до перехрестя, побачили по вул.Тургенева автомобіль «ВАЗ-2106» зеленого кольору, що рухався на великій швидкості, однак ОСОБА_6 вирішив, що не створить своїми діями перешкод, тому зайняв лівий ряд і продовжив по ньому рух.

Проколом очної ставки від 26.03.1999 року між ОСОБА_21 та ОСОБА_22 (т.2а.с.46-47), згідно з яким кожен з них підтвердив раніше дані показання.

Проколами очної ставки від 26.03.1999 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_40 , ОСОБА_22 , ОСОБА_42 , ОСОБА_27 (т.2а.с.48-50,88-89,91-92), де кожен з них підтвердив раніше дані покази.

Висновком №1540 від 09.10.1999 року комісійної судової автотехнічної експертизи (т.2 а.с.173-183), проведеної ЛНДІСЕ, відповідно до якої при заданих судом вихідних даних ОСОБА_14 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Опель» шляхом гальмування в момент виникнення небезпеки для руху. При розташуванні автомобіля «Опель Аскона» під кутом 5 градусів відносно повздовжньої осі вул.Тургенева на відстані 12,2…15 м від місця виїзду з вул.Васильківського і прямолінійному русі автомобіля «ВАЗ» на відстані 2,2 м від лівого краю проїзної частини вул.Тургенева автомобіль «ВАЗ» після зіткнення не попадає в задану точку контактування з будинком, тому такий варіант розвитку дорожньої ситуації технічно не обґрунтований. При розташуванні автомобіля «Опель Аскона» під кутом 10 градусів відносно повздовжньої осі вул.Тургенева на відстані 12,2…15м від місця виїзду з вул.Васильківського і прямолінійному русі автомобіля «ВАЗ» на відстані 2,2 м від лівого краю проїзної частини вул.Тургенева автомобіль «ВАЗ» після зіткнення попадає в задану точку контактування з будинком, тому такий варіант розвитку дорожньої ситуації технічно можливий. Відкидання автомобіля «ВАЗ» в задану точку контактування з будинком можливе при кутовому положенні автомобіля «Опель» відносно осьової лінії вул.Тургенева від 8,2 до 10 градусів. Згідно з розрахунками при розташуванні осі автомобіля «Опель» на віддалі 12,2…15 м. від місця виїзду з вул.Васильківського автомобіль «ВАЗ» після зіткнення не попадає в задану точку контактування з будинком, тому такий варіант розвитку дорожньої ситуації технічно не може бути обґрунтований. Проведені дослідження показують, що при контактуванні транспортних засобів траєкторія відкидання автомобіля «ВАЗ» скерована до правого тротуару вул.Тургенева по ходу руху автомобіля, а місце можливого виїзду на правий тротуар різне (в залежності від заданих вихідних даних). Якщо час руху автомобіля «Опель Аскона» з моменту виїзду на проїзну частину вул.Тургенева і до моменту зіткнення складав 1…1,4 с., то при таких вихідних даних діями ОСОБА_6 для водія ОСОБА_14 з технічної точки зору була створена аварійна ситуація. В умовах якої дії водіїв не регламентуються вимогами Правил дорожнього руху, а тому дана експертиза не може стверджувати, що дії водія ОСОБА_14 , який намагався уникнути зіткнення відвертаючи кермо праворуч, суперечили Правилам дорожнього руху. Якщо виходити з умов, що час руху автомобіля «Опель» до моменту зіткнення складав 5…6 с.,то при таких даних водій ОСОБА_14 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Опель шляхом своєчасного застосування ектренного гальмування, оскільки діями водія ОСОБА_6 для нього була створена небезпека для руху. Тому при заданому часі руху автомобіля «Опель» 5..6 с. маневр відвертання, виконаний ОСОБА_14 з технічної точки зору не можна вважати обґрунтованим.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 3.11.2000 року (т.3.а.с.62-75), на якому ОСОБА_6 вказав, що автомобіль «ВАЗ» білого кольору стояв на лівій смузі вул.Васильківського, вказав відстань, на якій він побачив автомобіль «Жигулі» зеленого кольору, що склала 118 м. Показав місце зіткнення-відстань від переднього лівого колеса до лівого бордюру вул.Тургенева-0,99 м,відстань від заднього лівого колеса до лівого бордюру вул.Тургенева-0,68 м, відстань до осі лівого бордюру вул.Васильківського - 6,3 м., відстань по радіусу виїзду 14 м, час виїзду -6сек.Фототаблицями до протоколу.

Довідкою Львівського обласного центру по гідрометеорології №198 ГМ від 28.11.2000 року (т.3 а.с.86) про те, що 06.10.1998 року о 16 год. була хмарна погода, серпанок, падав дощ. Видимість 6 км.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 11.12.2000 року, фототаблицями до нього (т.3 а.с.90-95), відповідно до якого ОСОБА_27 вказав місцезнаходження автомобілів до та в момент зіткнення.

Протоколами відтворення обстановки і обставин події від 12-13.12.2000 року (т.3 а.с.99-105) з ОСОБА_43 , ОСОБА_41 , ОСОБА_44 , схемами та фототаблицями до них.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 13.12.2000 року (т.3а.с.109-110) з ОСОБА_45 , де він вказав місцезнаходження осипу бруду та запчастини на вул.Тургенева.

Протоколом огляду місця події від 14.12.2000 року (т.3а.с.113-114) за участю потерпілого ОСОБА_12 .

Висновком судової комплексної медико-автотехнічної експертизи №2306 від 14.06.2001 року, проведеної експертами Київського НДІСЕ(т.3 а.с.134-137), відповідно до якого первинний контакт з потерпілими ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , що знаходились в положенні, близькому до вертикального, відбувся з передньою частиною автомобіля «ВАЗ-2106», тілесні ушкодження, що виникли у потерпілих внаслідок контактування з автомобілем «ВАЗ-2106», В7268ОН, що рухався із швидкістю 60-75 км/год. могли утворитись при викладених у постанові про призначення експертизи обставинах.

Висновком судової транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи від 22.07.2001 року №2304/2305, проведеної експертами Київського НДІСЕ (т.3 а.с.143-151), згідно з яким найбільш вірогідним розташуванням місця зіткнення слід вважати ліву смугу проїзної частини вул.Тургенева на відстані близько 7-8 м від границі перехрещення проїзних частин вул.Васиьківського-Тургенева близько до центру проїзної частини останньої. Твердження ОСОБА_14 про те, що перед зіткненням керований ним автомобіль рухався на відстані 1,5м від лівого тротуару не можуть бути визнані технічно спроможними. Переміщення автомобіля «ВАЗ-2106» після контакту з автомобілем «Опель Аскона» праворуч було обумовлене обставинами суб`єктивного характеру, зокрема застосуванням водієм ОСОБА_14 відвороту праворуч. Є підстави вважати версію ОСОБА_6 і однотипні з нею показання свідків щодо механізму ДТП в основному, спроможними з технічної точки зору; немає підстав технічного характеру вважати версію ОСОБА_14 і однотипні з нею покази свідків,потерпілих про перебіг подій такими, що могли мати місце в дійсності, тобто в комплексі їх можна вважати технічно неспроможними. У зв`язку з відсутністю достатньої слідової інформації немає можливості експертним шляхом визначити траєкторію руху автомобіля «Опель Аскона» при виконанні повороту ліворуч. При наближенні до перехрестя водію ОСОБА_14 належало керуватись вимогами п.11.2 ПДР, рухатись по правій смузі проїзної частини вул.Тургенева та виїжджати за її межі лише в дозволених ПДР випадках (при об`їзді перешкоди, обгоні, тощо). Після контакту з автомобілем «Опель Аскона» автомобіль «ВАЗ 2106» залишався керованим, тобто водій ОСОБА_14 об`єктивно мав технічну змогу коригувати траєкторію руху транспортного засобу аж до контакту зі стіною будинку,чим пояснюється зміна напрямку його руху після первинного контакту. При наведених умовах віддалення автомобіля «ВАЗ 2106» від місця зіткнення знаходилось в межах 100-125км. В заданих умовах у водія ОСОБА_14 існувала технічна можливість попередити зіткнення шляхом екстренного гальмування. Виходячи з технічно спроможних даних щодо динаміки переміщення транспортних засобів є підстави вважати, що однобічними діями водія ОСОБА_6 з технічної точки зору, неможливо було б попередити зіткнення і його дії вимогам ПДР не протирічили. З технічної точки зору причиною виникнення ДТП стали технічно необгрунтовані дії водія ОСОБА_14 , що протирічили вимогам п.п.10.1,11.2,13.3 ПДР .

Згідно з письмовими поясненнями судового експерта Київського НДІСЕ ОСОБА_46 (т.5 а.с.105-114), при проведенні експертизи експерти дотримувались вказівок слідчого щодо джерел отримання вихідних даних, які містила постанова. Експертна оцінка проводилась в межах поставлених запитань. В тексті постанови слідчого ОСОБА_26 про призначення експертизи відсутні відомості щодо руху «ВАЗ-2106» по лівій смузі вул.Тургенева в момент виїзду автомобіля «Опель» з вул.Васильківського та про знаходження нерухомого тролейбуса на зупинці з правого краю вул.Тургенева, тому такі дані не досліджувались і не брались до уваги. Водій ОСОБА_6 мав спершу виїхати на крайню ліву смугу, після чого з дотриманням вимог п.10.3 ПДР поступово перестроїтись праворуч, не створюючи перешкод водіям, що рухались в попутному напрямку по вільних смугах прямо. Дослідження ними проведено лише з урахуванням технічно спроможних даних, які містили в собі свідчення водія ОСОБА_6 , а свідчення водія ОСОБА_14 з цих причин до уваги не приймались. Оскільки відсутні дані про відстань, яку подолав автомобіль під керуванням ОСОБА_14 з моменту появи в полі його зору автомобіля «Опель», неможливо вирішити питання технічної спроможності показів Веселовського про те, що з моменту появи в полі його зору автомобіля «Опель» до моменту зіткнення «ВАЗ-2106» рухався протягом 1 1-1,4 с. При умові, якби перед ДТП «ВАЗ-2106» рухався по правій смузі вул.Тургенева, маневр пороту ліворуч і виїзд автомобіля «Опель» на перехрестя в межах лівої смуги не створював би перешкод чи небезпеки для руху водію ОСОБА_14 і у нього не було б необхідності застосовувати будь-які заходи для відвернення ДТП, оскільки траєкторії руху автомобілів не перетинались. При заданих експертом даних у ОСОБА_14 не було об`єктивних перешкод технічного характеру у виконанні вимог п.11.2 ПДР рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, тому технічна можливість уникнення ДТП з боку водія ОСОБА_14 визначалась виконанням ним хоча б цієї норми ПДР. Ґрунтуючись на технічно спроможних вихідних даних є підстави технічного характеру вважати, що у ОСОБА_14 в даній дорожній обстановці існувала технічна можливість попередити як зіткнення, так і виїзд керованого ним ТЗ на правий тротуар.

Висновком комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи ЛНДІСЕ №893 від 15.06.2012 року (т.4 а.с.25-30), згідно з яким з технічної точки зору автомобіль «Опель Аскона» може виконати маневр з місця зупинки до місця зіткнення, які зафіксовані у протоколі відтворення обстановки і обставин події від 3.11.2000 року за участю водія ОСОБА_6 , подолавши при цьому відстань 14 м за 6 сек. Комплекс вихідних даних про обставини ДТП в частині розташування місця первинного контакту автомобілів відносно ближньої до місця пригоди межі проїзної частини вул.Васильківського, параметрів руху автомобіля «ВАЗ-2106», вказаний водієм ОСОБА_6 - технічно неспроможний. У протоколі відтворення обстановки і обставин події від 3.11.2000 року із свідком ОСОБА_40 (т.3 а.с.62-63) відсутня інформація про динаміку руху обох автомобілів, що позбавляє дану експертизу можливості провести кількісний аналіз даних про механізм ДТП. У протоколі відтворення обстановки і обставин події від 11.12.2000 року із свідком ОСОБА_27 (т.3 а.с.90-95) відсутній комплекс вихідних даних, який би дав можливість оцінити технічну спроможність показань даного свідка в частині траєкторій руху автомобілів перед моментом їх первинного контакту.

Висновком експертів за результатами проведення комісійної комплексної транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи від 31.03.2015 року (т.5 а.с.137-159), яка відповідно до постанови суду від 25.06.2014 року доручалась експертам Київського та Львівського НДІСЕ, згідно з якою в рамках даного дослідження неможливо підтвердити або спростувати покази водія ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_21 про те, що автомобіль «Опель» перед початком маневру був розташований на правій половині дороги вул.Васильківського та що в момент виїзду автомобіля «Опель» на вул.Тургенева автомобіль «ВАЗ» рухався по правій смузі вул.Тургенева. Дані про те, що з початку руху автомобіля «Опель» і до моменту зіткнення з автомобілем «ВАЗ» минає 6-7 сек., а в даний момент автомобіль «ВАЗ» знаходився на відстані 100-120 м. від межі перехрестя можуть вважатись технічно спроможними. Вказане водієм ОСОБА_6 положення автомобіля «Опель» в момент зіткнення з автомобілем «ВАЗ» слід вважати такими, що не узгоджується зі слідовою інформацією, зафіксованою на схемі ДТП та в протоколі ВООП від 13.12.2000 року за участю свідка ОСОБА_44 , а тому ці пояснення ОСОБА_6 є технічно неспроможними. У експертів немає причин вважати вказане свідком ОСОБА_21 положення автомобіля «Опель» на момент первинного контакту неспроможним з технічної точки зору. Перевірити показання ОСОБА_14 щодо швидкості його руху перед ДТП, а також наявності тролейбуса в правій смузі руху не має можливості. Показання ОСОБА_14 в частині незастосування ним перед ДТП гальмування не узгоджуються з зафіксованими пошкодженнями автомобіля «Опель». Вказане ним розташування автомобіля «Опель» в момент зіткнення суперечить встановленому експертизою куту зіткнення та положенню місця удару на автомобілі «Опель», а тому показання ОСОБА_14 в цих частинах є технічно неспроможними. З технічної точки зору вбачається можливість відвороту автомобіля «ВАЗ» праворуч безпосередньо перед зіткненням. Технічною причиною виїзду автомобіля «ВАЗ» на правий тротуар з подальшим травмуванням пішоходів було зміщення цього автомобіля зліва направо відносно повздовжньої осі дороги, принаймні однією із складових якого могло бути застосування водієм ОСОБА_14 маневру відвороту праворуч. Враховуючи неможливість встановлення точного розташування транспортних засобів відносно елементів проїзної частини в момент зіткнення,встановити чи наклались наслідки даного зіткнення на вказане вище зміщення немає можливості. Місце первинного контакту автомобілів знаходилось на проїзній частині вул.Тургенева поза межами перехрещення проїзної частини в крайній лівій смузі,на ділянці між дальнім краєм проїзної частини вул.Васильківського (по напрямку руху автомобіля ВАЗ) та кінцевим положенням автомобіля «Опель». Якщо виходити з наявності на місці пригоди осипу, вказаного свідком ОСОБА_44 , місце зіткнення могло розташовуватись у повздовжному напрямку на ділянці дороги, яка передує місцю розташування вказаного осипу. Встановити взаємне розміщення автомобілів «ВАЗ» та «Опель» відносно елементів вул.Тургенева в момент зіткнення лише на основі даних про їх взаємне розміщення в момент первинного контакту, а також швидкість руху автомобілів не видається можливим. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_6 , з технічної точки зору,повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1,16.10 ПДР; водій ОСОБА_14 з технічної точки зору повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.4, 11.2, 10.1, 12.3 ПДР. Вирішити питання стосовно швидкості руху автомобілів «ВАЗ» та «Опель» на основі наданих матеріалів не є можливим.

Зазначені докази були ретельно перевірені судом, обґрунтовано покладені в основу обвинувального вироку і повністю спростовують доводи апеляційної скарги захисника засудженого про невинуватість його підзахисного у вчиненні інкримінованого злочину.

У вироку суд проаналізував і дав належну оцінку всім розглянутим в судовому засіданні доказам у їх сукупності. Критичну оцінку окремих доказів суд належним чином вмотивував.
На переконання колегії суддів апеляційного суду, сукупність наведених у вироку цих та інших доказів, які узгоджуються між собою, переконливо свідчить про те, що ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть та тяжкі тілесні ушкодження потерпілих, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 215 КК України.
Хоч наведеними вище експертизами, проведеними в межах даної кримінальної справи, не встановлено траєкторію руху автомобіля «ВАЗ 2106» під керуванням ОСОБА_14 , не встановлено на якій відстані був автомобіль «ВАЗ 2106», коли останній мав технічну можливість виявити небезпеку для руху, яку йому створив автомобіль, що виїжджав з другорядної дороги, розташування транспортних засобів відносно елементів проїзної частини дороги в момент зіткнення, про що зазначає адвокат у своїй апеляції, водночас відсутність вказаних даних не спростовує наявності в діях ОСОБА_6 порушення вимог ПДР. Зокрема, висновком комісійної комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 31.03.2015 року встановлено, що в даній дорожній обстановці ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1 ПДР (перед початком руху,перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись,що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху), п.16.10 ПДР (на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу,котрий рухається по другорядній дорозі,повинен уступити дорогу транспортним засобам, котрі наближаються до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі,незалежно від напрямку їх подальшого руху); водій ОСОБА_14 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.4, 11.2, 10.1, 12.3 ПДР, відповідно до яких п.12.4-у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60км/год.; п.11.2-водії нерейкових транспортних засобів повинні рухатись якнайближче до правого краю проїзної частини; п.10.1- перед початком руху,перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись в тому,що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що з технічної точки зору дії ОСОБА_6 перебувають в причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою. Недотримання ним таких правил безпеки дорожнього руху призвело до зіткнення із транспортним засобом «ВАЗ 21061» та відкинення даного автомобіля, внаслідок чого здійснено наїзд на пішоходів ОСОБА_15 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 .

Відповідно до ст.275 КПК України в редакції 1960 року, розгляд справи проводиться тільки відносно підсудних тільки в межах пред`явленого їм обвинувачення. В разі необхідності, зокрема, порушити кримінальну справу щодо нових осіб суд додержується правил, установлених в статті 278 цього Кодексу.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.275 КПК України в редакції 1960 року та провів розгляд відносно ОСОБА_6 в межах пред`явленого йому обвинувачення. Як встановлено судом, відносно ОСОБА_14 було порушено кримінальну справу за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди, та згідно з показаннями свідка ОСОБА_25 , останньому було пред`явлено обвинувачення, однак прокуратурою було скасовано постанову про притягнення його до кримінальної відповідальності.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зібрані та досліджені у справі докази є достовірними, належними, допустимими і достатніми, оціненими судом за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному розгляді усіх обставин справи.

Отже, доводи сторони захисту про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, неповноту й однобічність досудового та судового слідства, є безпідставними, оскільки вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б про це свідчили.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б виключали можливість прийняття судом законного та обґрунтованого рішення, апеляційним переглядом не встановлено, відтак апеляція адвоката не підлягає до задоволення.

Підстав для скасування вироку, як про це ставиться питання захисником, колегія суддів не вбачає.

Вирішуючи цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , у тому числі і у частині відшкодування моральної шкоди, суд виходив із засад розумності та справедливості і при визначенні їх розмірів правильно врахував тяжкість спричинених потерпілим фізичних та моральних страждань, що призвели до істотних змін у їх житті у зв`язку з отриманою травмою, зокрема в результаті ДТП такі стали інвалідами 1 групи, ОСОБА_12 ампутовано ногу, він не може самостійно обслуговувати себе та потребує сторонньої допомоги.
З матеріалів справи убачається, що цивільний позов вирішено відповідно до вимог закону, суми відшкодованої шкоди підтверджуються матеріалами кримінальної справи, рішення суду є належно вмотивованим, обґрунтованим, відтак доводи апеляції в цій частині також не заслуговують на увагу.
Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржуваний вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відтак підстав для його зміни чи скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 366, 377, 382 КПК України в редакції 1960 року, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

вирок Франківського районного суду м.Львова від 24 квітня 2018 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, апеляцію адвоката ОСОБА_11 в його інтересах - без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4