ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2018 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі: ОСОБА_4

За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 30 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 01 грудня 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Новоселицького районного суду Чернівецької області задоволено клопотання слідчого СВ Новоселицького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою в Чернівецькій установі виконання покарань відділу ВДПтСУ в Чернівецькій області (№33) терміном до 25 січня 2019 року.

Провадження №11-сс/822/25/18 р. Головуючий у І інстанції ОСОБА_9
Категорія ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_10
Термін тримання під вартою визначено відраховувати із 29 листопада 2018 року з 22 год. 30 хв.

На дану ухвалу слідчого судді районного суду, захисником підозрюваного ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_9 , подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Апеляційні доводи обґрунтовує тим, що оскаржувану ухвалу слідчим суддею постановлено із порушенням норм процесуального права та не з`ясовано всіх обставин справи, які мають значення при прийнятті рішення. Не враховано, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовуються лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України.

Зазначає, що жодних підстав вважати, що ОСОБА_7 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому провадженні, вчиняти інші правопорушення чи продовжувати кримінальне у якому підозрюється, немає.

Жодних ризиків, на думку апелянта, які передбачені ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні не доведено, оскільки, на момент приїзду працівників поліції підозрюваний знаходився дома, нікуди не тікав, не знищував і не спотворював будь-які речі чи документи, які можуть бути доказами у провадженні та на даний час не може будь-яким чином їх знищити чи спотворити, так як вони стороною обвинувачення уже зібрані.

Також, посилається на те, що ризик незаконно впливати на свідків чи потерпілого у даному кримінальному провадженні також не доведений, оскільки свідки даної події близькі родичі, які відповідно до ст. 63 Конституції України мають право не давати показання.

Просить врахувати те, що підозрюваному 18 років, він проживає із мамою, неповнолітньою сестрою та братом-інвалідом та те, що потерпілий сам вчинив бійку із підозрюваним після конфлікту із іншими членами сім`ї.

Дані обставини, на думку апелянта, свідчать про відсутність ризику ухилення від досудового розслідування та суду. Вважає, що такий ризик не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання, оскільки він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які доведуть, що можливість переховування є настільки великою, що вона може обґрунтувати досудове ув`язнення.

Також посилається на те, що судом не розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів та не надано оцінки сукупності всім обставинам справи, не врахована практика ЄСПЛ.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, думку захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважає, що ухвала слідчого судді є законною і її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.

Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Крім того, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Вищезазначених вимог Закону слідчим суддею дотримано не було.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 30 листопада 2018 року.

29 листопада 2018 року о 22 год. 30 хв., ОСОБА_7 , в порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

30 листопада 2018 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У цей же день, старший слідчий СВ Новоселицького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до Новоселицького районного суду Чернівецької області.

01 грудня 2018 року, слідчим суддею задоволено вищезазначене клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді триманні під вартою із зазначенням, що жодний з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, що визначені ст. 177 КПК України.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком слідчого судді, оскільки ні в судовому засіданні суду першої інстанції, а ні в апеляційному суді,

прокурором та слідчим не надано доказів на підтвердження тих ризиків про які вони зазначили у клопотанні. Стороною обвинувачення не доведено та не наведено переконливих мотивів, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що немає жодних підстав стверджувати, що підозрюваний ОСОБА_7 , який має постійне місце реєстрації та проживання, щиро розкаявся у позбавленні життя потерпілого ОСОБА_11 , активно сприяє розкриттю злочину, є особою молодого віку, буде вчиняти інші кримінальні правопорушення чи переховуватися від слідства та суду.

Крім того, у справі Європейського суду з прав людини «Алєксандер Макаров проти Росії» від 12 березня 2009 року зазначено: «Суд зобов`язаний проаналізувати особисті обставини заявника докладніше та навести на користь тримання його під вартою конкретні підстави, підкріплені доказами».

Зазначеного вище суд першої інстанції не виконав, а тільки враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 та обґрунтованість підозри у вчинені саме ним кримінального правопорушення, прийшов до висновку про застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, та висновок Європейський суд з прав людини по справі «Бойченко проти Молдови» від 11 липня 2006 року про те, що «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою» оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що в даному випадку прокурором було доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, проте, зазначені слідчим в клопотанні доводи не дають підстави вважати, що належну поведінку підозрюваного неможливо забезпечити шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При цьому, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, яке призвело до настання смерті потерпілого та за який законом передбачений тривалий термін ув`язнення.

Також, враховує обставини, які свідчать про зменшення ризику неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 зокрема те, що він є особою раніше не судимою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має молодий вік (18 років), має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони, щиро розкаюється та визнає свою вину у позбавленні життя потерпілого ОСОБА_11 , активно сприяє органам досудового слідства, а також те, що ОСОБА_7 після смерті батька, виховується тільки матір`ю та працюючи по найму допомагав останній в утримуванні малолітніх брата та сестри.

Крім цього, колегія суддів бере до уваги особу потерпілого ОСОБА_11 , який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та те, що зі слів підозрюваного, які жодним чином не спростовані матеріалами провадження, суперечку, що переросла у бійку, спричинив саме потерпілий.

Враховуючи вищевикладене, лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання за його вчинення в даному випадку, не може слугувати підставою для обрання йому найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як на то посилається слідчий у своєму клопотанні.

Даний висновок суду узгоджується із рішенням Європейського суду з прав людини «Мамедов проти Росії», 7064/05, від 01 червня 2006 року, де серед іншого зазначено, що «хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину…»

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що належну поведінку ОСОБА_7 можливо забезпечити шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати останньому житло за місцем його фактичного проживання в певний період часу та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку колегії суддів, такий запобіжний захід здатний забезпечити виконання процесуальних обов`язків та запобігти спробам підозрюваного продовжити злочинну діяльність.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати більш м`який запобіжний захід, знайшли своє підтвердження в апеляційній інстанції, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 181, 183, 194, 195, 196, 405, 407, 408, 409, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовільнити.

Ухвалу слідчого судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 01 грудня 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого СВ Новоселицького ВП ГУЕП в Чернівецькій області ОСОБА_8 .

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку.

Зобов`язати ОСОБА_7 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України:

- здати на зберігання до органів поліції свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії цієї ухвали встановити до 29 січня 2019 року.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , з-під варти із залу суду негайно.

Повний текст ухвали буде проголошений 10 грудня 2018 року о 08 год. 30 хв. за адресою: вул. Емінеску, 4 м. Чернівці.
Ухвала суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_10

Судді: /підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_3
"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя -доповідач _______________ ОСОБА_10 (посада) (підпис) (ПІБ)

10.12.2018 року

(дата засвідчення) копії)