Справа №127/3621/19
Провадження №1-кс/127/2198/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Київського ВП Вінницького ВП ГУНП в Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниці, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Київського ВП Вінницького ВП ГУНП в Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , 05.02.2019 року звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що близько 03.30 години 04.02.2019 ОСОБА_4 , маючи не зняті та непогашені судимості за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний злочин проти власності.

Так, ОСОБА_4 , 04 лютого 2019 року близько 03:00 год. разом із ОСОБА_7 знаходилися поблизу залізничного вокзалу м. Вінниці по пр-ту Коцюбинського, де помітили раніше невідому їм ОСОБА_8 , в якої на спині був рюкзак з особистими речами.

Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, вступивши у попередню змову ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна з метою легкої наживи та збагачення пішли за ОСОБА_8 вздовж пр-ту Коцюбинського м. Вінниці.

Близько 03.30 год. перебуваючи поблизу будинку № 32, що по пр-ту Коцюбинського, ОСОБА_4 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, застосуючи до потерпілої насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, штовхнув ОСОБА_8 , від чого остання впала, пошкодивши ліву руку та коліно лівої ноги, під час чого ОСОБА_7 шляхом ривка зірвав з спини ОСОБА_8 рюкзак чорно-фіолетового кольору у якому знаходилися: планшет марки «Nomi» моделі «сorsa 4 light» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 у корпусі темно-сірого кольору, зарядний пристрій чорного кольору, який складається з проводу та блоку марки «Nomi» та навушники чорно-синього кольору вакуумні марки «Utty».

Після чого ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зникли з місця скоєння злочину та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 та спричинили ОСОБА_8 матеріального збитку.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 186 КК України «04» лютого 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого: 29.11.1996 Староміським районним судом м. Вінниці за ст. 17,81ч. 3 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 3 років позбавлення волі, з відстрочкою відбування покарання на 2 роки; (судимість непогашена); 21.04.1998 Ленінським районним судом м. Вінниці за ст. ст.140 ч. 2, 81ч. 3, 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 6 років позбавлення волі; (судимість непогашена); 16.05.2002 Ленінським районним судом м. Вінниці за ст. ст.185 ч. 3, 42 ч.3 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 6 років позбавлення волі; (судимість непогашена); 11.06.2003 Ленінським районним судом м. Вінниці за ст. ст.186 ч. 2, 76 ч.2,76 ч.3 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки; (судимість непогашена); 06.10.2004 Вінницьким районним судом за ст. ст.185 ч. 3, 76 ч.2,76 ч.3 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; (судимість непогашена); 14.01.2005 Замостянським районним судом м. Вінниці за ст. ст.185 ч. 2, 289 ч.2,70 ч. 1,70 ч. 4 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі; (судимість непогашена); 16.10.2006 Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. ст.296 ч. 2, 76 ч.2,76 ч.3 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі; (судимість непогашена); 14.06.2010 Жмеринським районним судом Вінницької області за ст. ст.185 ч.3 КК України до покарання у виді 5 років 2 місяці позбавлення волі (звільнений 15.04.2015 по відбуванню терміну покарання); (судимість непогашена); 02.02.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області за ст. ст.289 ч.2 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі (звільнений 28.11.2018 по відбуванню терміну покарання) (судимість непогашена).

Вина підозрюваного ОСОБА_7 підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 04.02.2019, протоколом затримання ОСОБА_4 протоколом затримання ОСОБА_7 протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення фото для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення фото для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 .

Враховуючи викладене, особу підозрюваного ОСОБА_4 , його вік, матеріальний стан, відсутність місця роботи, а також те, що ОСОБА_4 , неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних злочинів, передбачених за ч.2 ст. 289 , ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, вчинив новий умисний злочин в період після звільнення з УВП, таким чином є підстави вважати, що ОСОБА_4 може вчиняти нові кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

ОСОБА_4 не має постійного джерела доходу, самостійного заробітку не має. До вчинення злочину разом із спільником готувались ретельно, відслідковуючи особу, найбільш підходящу для вчинення відносно неї пограбування, після чого вчинили корисливий умисний злочин, а тому є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі останній може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину та ризиків, визначених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 буде ухилятися від явки до слідчого, суду, а в подальшому і від відбування покарання, усвідомлюючи той факт, що останньому доведеться в подальшому відбувати покарання в місцях позбавлення волі.

Також можна визнати присутність ризиків передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, так як останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень, він являється особою, яка притягалась до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 289 , ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, втягнення ним інших осіб в злочинну діяльність.

Належних висновків для себе ОСОБА_4 не робить, про що свідчить вчинення ним нових злочинів, в зв`язку з чим втратив довіру від правоохоронних органів у його сумлінному ставленні до своїх обов`язків як підозрюваної особи.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, виникає необхідність у проведенні з ним ряду слідчих дій та відпрацювання останнього на причетність до скоєння аналогічних злочинів. У той же час, застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , не буде сприяти виконанню, покладених на нього обов`язків та унеможливить дотримання розумних строків досудового слідства.

ОСОБА_4 , не працює, посередньо характеризується за колишнім місцем навчання, підтримує соціальні зв`язки з раніше судимими особами, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, раніше судимий 29.11.1996 Староміським районним судом м. Вінниці за ст. 17,81ч. 3 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 3 років позбавлення волі, з відстрочкою відбування покарання на 2 роки; (судимість непогашена); 21.04.1998 Ленінським районним судом м. Вінниці за ст. ст.140 ч. 2, 81ч. 3, 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 6 років позбавлення волі; (судимість непогашена); 16.05.2002 Ленінським районним судом м. Вінниці за ст. ст.185 ч. 3, 42 ч.3 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 6 років позбавлення волі; (судимість непогашена); 11.06.2003 Ленінським районним судом м. Вінниці за ст. ст.186 ч. 2, 76 ч.2,76 ч.3 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки; (судимість непогашена); 06.10.2004 Вінницьким районним судом за ст. ст.185 ч. 3, 76 ч.2,76 ч.3 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; (судимість непогашена); 14.01.2005 Замостянським районним судом м. Вінниці за ст. ст.185 ч. 2, 289 ч.2,70 ч. 1,70 ч. 4 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі; (судимість непогашена); 16.10.2006 Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. ст.296 ч. 2, 76 ч.2,76 ч.3 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі; (судимість непогашена); 14.06.2010 Жмеринським районним судом Вінницької області за ст. ст.185 ч.3 КК України до покарання у виді 5 років 2 місяці позбавлення волі (звільнений 15.04.2015 по відбуванню терміну покарання); (судимість непогашена); 02.02.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області за ст. ст.289 ч.2 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі (звільнений 28.11.2018 по відбуванню терміну покарання) (судимість непогашена), на шлях виправлення не став і вчинив новий злочин проти власності,чим втратив довіру від правоохоронних органів у його сумлінному ставленні до своїх обов`язків як підозрюваної особи. Для забезпечення своєчасної явки до слідчого та в судові засідання до Вінницького міського суду, з метою попередження вчинення ним нових правопорушень та забезпечення належного виконання покарання у подальшому, являється доцільним обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

У відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, вважається за необхідне просити суд визначити ОСОБА_4 розмір застави в межах 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні просила обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник просили не обирати підозрюваному запобіжний захід пов`язаний із позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000170, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 04.02.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

04.02.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 ст. 186 КК України обґрунтована.

У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, підозрюваний не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, не зареєстрований, неповнолітніх дітей на утримані не має, раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив, підтримує соціальні зв`язки з раніше судимими особами, а тому суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави суд не визначає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП Вінницького ВП ГУНП в Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Визначити строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 07 год. 00 хв. 04 квітня 2019 року в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 04 квітня 2019 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя