Номер провадження: 11-кп/813/199/19
Номер справи місцевого суду: 521/4778/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

потерпілої: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000181 від 24.01.2018рокуза апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Малиновського районного суду м. Одеса від 02.05.2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Онорівка Березівського району Одеської області, з середньою освітою, працюючий не офіційно, не одружений, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та йому призначено покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за скоєння злочину за наступних обставин.

23 січня 2018 року, приблизно о 14 годині 40 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись вдома у свого приятеля ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_3 , під час сварки з братом приятеля ОСОБА_11 , діючи умисно, побив його, наносячи удари кулаками по поверхні голові та в область правого вуха, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, у вигляді забою головного мозку, крововиливів під твердою та м`якою оболонками головного мозку, вдавленого перелому лобової пазухи справа, деформації носової перегородки, закритого перелому нижньої щелепи, множинних забоїв та саден голови, які спричинили смерть потерпілого, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На вказаний вирок суду першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга, в якій він, посилаючись на суворість постановленого відносно нього вироку, просить пом`якшити призначене йому покарання.

Крім того, до апеляційного суду потерпіла ОСОБА_9 подала заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки вважає вирок Малиновського районного суду законним та обґрунтованим, а міру покарання призначену судом достатньою та необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів. Просить вирок Малиновського районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

В судовому засіданні апеляційного суду, обвинувачений змінив свою позицію та наполягав, що він не скоював даного злочину і просив кримінальне провадження направити на нове судове розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора і потерпілу, які заперечував проти задоволення апеляції, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Приймаючи рішення про визнання винуватим ОСОБА_8 у вчиненні злочину, суд першої інстанції послався на показання свідка ОСОБА_10 , де він підтверджує факт вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_8 , факт сварки обвинуваченого з потерпілим та побиття їм ОСОБА_11 . Його пояснення підтверджені протоколом слідчого експерименту, що свідчить про правдивість його слів.

Свідок ОСОБА_10 підтвердила факт нанесення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень та з його слів їй відомо, що це зробив ОСОБА_8 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Через деякий час ОСОБА_11 втратив свідомість та його відвезли до лікарні.

В лікарні ОСОБА_11 написав заяву слідчому, що його побив ОСОБА_8 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи №226/5 від 25.01.2018 року, при огляді ОСОБА_8 встановлені тілесні ушкодження у вигляді саден тильної поверхні лівої та правої кистей зовнішньої поверхні основної фаланги другого пальця правової кісті, які свідчать про те, що обвинувачений отримав їх під час побиття потерпілого.

Висновком судово-медичної експертизи №482-734/2018 року встановлено, що потерпілому були спричинені значна численність тілесних ушкоджень, які є тяжкими і від яких наступила смерть потерпілого, а саме від набряку головного мозку.

Висновки суду першої інстанції також доповнюють картину скоєного злочину: протоколами огляду місця події, висновками імунологічної та цитологічної експертиз.

Дані докази повністю спростовують посилання обвинуваченого на те, що він не скоював даного злочину, встановлені та досліджені в рамках діючого законодавства та не викликають сумніву в їх достовірності.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.121 КК України, а саме умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Суд першої інстанції при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував характер та ступень тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який позитивно характеризується.

У відповідності до вимог ст.66 КК України, суд 1-ї інстанції не встановив обставини, що пом`якшують покарання.

У відповідності до вимог ст.67 КК України, судом визнано обставини, що обтяжують покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 65-67 КК України, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, у межах санкції ст. 121 ч.2 КК України, та призначив обвинуваченому покарання у вигляді у вигляді 8 років позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дослідив докази, надані сторонами провадження в повному обсязі, надав їм належну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з наданням належної правової кваліфікації його діям.

Зміна правової позиції обвинуваченим в суді апеляційної інстанції, колегія суддів розцінює, як намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєне, оскільки його винуватість доведена перерахованими вище допустимими доказами, яким суд 1 інстанції надав належну оцінку.

Більш того, доводи обвинуваченого про те, що він не бив потерпілого повністю спростовуються доказами викладеними в вироку суду, які є встановленими та дослідженими в рамках діючого законодавства та не викликають сумніву в їх достовірності. В той же час версія обвинуваченого є голослівною та нічім не підтверджується.
Апеляційний суд вважає, що передбачених законом підстав для призначення обвинуваченому покарання із застуванням ст. 69 КК України не вбачається, з урахуванням характеру та тяжкості вчиненого злочину.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для зміни вироку суду не вбачається.
Керуючись вимогами ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеса від 02.05.2018 року відносно ОСОБА_8 , яким він визнаний винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 121КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2