Дата документу 21.02.2019 Справа № 554/1341/19
Єдиний унікальний номер 554/1341/19
Провадження №1-кс/554/2880/2019
У Х В А Л А
Іменем України
21 лютого 2019 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_8 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 14 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ Харківської обл., громадянина України, з повною вищою освітою, прапорщика, інспектора прикордонного контролю 2 категорії кулеметника 3-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.02.2019 року слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначала що, першим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000179 від 14 листопада 2018 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

09.02.2019 повідомлено громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ Харківської обл., громадянина України, з повною вищою освітою, прапорщика, інспектора прикордонного контролю 2 категорії кулеметника 3-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що між начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_9 , з одного боку та громадянином України (військовослужбовцем) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прапорщиком, укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, який діє й на теперішній час.

Відповідно до контракту громадянин України ОСОБА_5 ознайомившись із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження громадянами України військової служби в Держаній прикордонній службі України, добровільно вступає на військову службу за контрактом і бере на себе зобов`язання додержуватись Конституції України, законів України, Статутів ЗС України, Кодексу професійної етики військовослужбовця ДПС України та інших нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження військової служби, а також виконувати накази старших начальників; виконувати службові обов`язки військовослужбовця, вимоги посадової інструкції; не використовувати своє службове становище з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб; не допускати впливу членів сім`ї або інших осіб на виконання своїх службових обов`язків, якщо їх інтереси не збігаються з покладеними завданнями та/або суперечать їм, а також не вчиняти інших корупційних правопорушень; дотримуватись вимог військової дисципліни, визначеного в органі Державної прикордонної служби України розпорядку дня; не допускати вчинення злочинів та адміністративних правопорушень, у тому числі корупційних правопорушень; дотримуватись обмежень визначених для військовослужбовців законодавством.

Окрім того, ОСОБА_5 склав військову присягу на вірність народу України. ОСОБА_5 , вступаючи на військову службу, присягнув завжди бути вірним і відданим народу України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватися Конституції і законів України, зберігати державну і військову таємницю.

Наказом начальника 4 (Харківського) прикордонного загону прапорщика ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора прикордонного контролю 2 категорії кулеметника 3-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На підставі наказу начальника 4 (Харківського) прикордонного загону прапорщика ОСОБА_5 інспектора прикордонного контролю 2 категорії кулеметника 3-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , вважити таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до Посадової інструкції інспектора прикордонного контролю 2 категорії кулеметника 3-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прапорщика ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , як інспектор прикордонного контролю 2 категорії кулеметник 3-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », виконуючи обов`язки по охороні державного кордону України, відповідає за якісне виконання поставленого наказу на охорону державного кордону, точне виконання покладених на нього обов`язків та завдань.
ОСОБА_5 , як інспектор прикордонного контролю 2 категорії кулеметник 3-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (далі Інспектор прикордонного контролю), повинен знати законодавство з прикордонних питань , проходження лінії державного кордону та вимоги щодо його режиму на ділянці відділення, нормативно-правові акти, міжнародні угоди з питань пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, обстановку, тенденції її розвитку та місцевість у межах ділянки відповідальності відділення, тактику дій порушників законодавства з прикордонних питань, їх відмінні ознаки, місця та пункти їх первинної появи й укриття, ймовірні маршрути руху.

Інспектор прикордонного контролю зобов`язаний: особисто брати участь у службі з охорони державного кордону та здійсненні прикордонного контролю; у ході несення служби виявляти та затримувати порушників законодавства з прикордонних питань; виконувати інші обов`язки, визначені статтями 11-15 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та розпорядженнями регіонального управління, начальника прикордонного загону.

Інспектор прикордонного контролю під час несення служби з охорони державного кордону користується правами прикордонних нарядів у повному обсязі.

Інспектор прикордонного контролю несе дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законами України і Дисциплінарним статутом Збройних Сил України за неякісне або несвоєчасне виконання вимог посадової інструкції та отриманих завдань, бездіяльність або невикористання наданих йому прав, порушення норм поведінки і обмежень, пов`язаних з проходженням військової служби.

На військовослужбовців Державної прикордонної служби України, крім військовослужбовців строкової служби, курсантів військових навчальних закладів, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки, відповідно до Закону України «Про державну прикордонну службу України», поширюються інші вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції» відповідно.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 18 КК України спеціальним суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила у віці, з якого може наставати кримінальна відповідальність, злочин, суб`єктом якого може бути лише певна особа.
Службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Відповідно до примітки 1 статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Тобто, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду інспектора прикордонного контролю 2 категорії кулеметника 3-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , є службовою особою.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» дія даного Закону поширюється, з-поміж іншого, на військових посадових осіб Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.
Згідно ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» військовим посадовим особам Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.
Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.
У ході виконання своїх службових обов`язків, точної дати та часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 познайомився з громадянином України ОСОБА_10 , який впродовж останніх декількох років на власному транспортному засобі, перетинаючи державний кордон України, здійснює перевезення іноземних громадян, здійснюючи таким чином в`їзд на територію України або виїзд за її межі.
Однак, ОСОБА_5 всупереч вищевказаним вимогам Конституції України, Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Державну прикордонну службу України», посадової інструкції, контракту, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, не відмовившись від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень, вирішив вступити у позаслужбові відносини з ОСОБА_10 для одержання від нього неправомірної вигоди у виді грошових коштів за вчинення ним, ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_10 , дій сприяння у безперешкодному перетині державного кордону України, якслужбовою особою, з використанням наданої йому влади та службового становища, поєднаного з вимаганням.
У той же час, 13 грудня 2018 року ОСОБА_10 рухаючись власним транспортним засобом через пункт пропуску «Плетенівка» перетинав, шляхом виїзду, державний кордон України. З останнім у якості пасажира також рухався іноземний громадянин, який перевищив строк перебування іноземців в Україні.
Того ж дня, ОСОБА_5 , під час перетину ОСОБА_10 державного кордону України, виконуючи службові обов`язки інспектора прикордонного контролю 2 категорії кулеметника 3-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », усвідомлюючи, що з ОСОБА_10 у якості пасажира рухається іноземний громадянин, який перевищив строк перебування іноземців в Україні, повідомив, пред`явивши відповідну вимогу, ОСОБА_10 про те, що наступного разу, коли ОСОБА_10 перетинатиме, шляхом виїзду, державний кордон України, і з ним, на його ж транспортному засобі рухатимуться іноземці, які перевищили строк перебування іноземців в Україні, то йому, ОСОБА_10 , необхідно буде надати йому, ОСОБА_5 неправомірну вигоду у виді грошових коштів за вчинення ним, ОСОБА_5 , дій у інтересах ОСОБА_10 , - сприяння у безперешкодному перетині державного кордону України, шляхом невжиття заходів адміністративного примусу до іноземних громадян, які перевищили термін перебування іноземців в Україні і які на транспортному засобі ОСОБА_10 перетинатимуть, шляхом виїзду, державний кордон України, якслужбовою особою, з використанням наданої йому влади та службового становища.

Продовжуючи реалізацію власного злочинного умислу, близько 20 год. 00 хв. 16.01.2019, ОСОБА_5 , виконуючи службові обов`язки інспектора прикордонного контролю 2 категорії кулеметника 3-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_10 , який у той момент, рухаючись власним транспортним засобом марки «Форд» моделі «Транзит» з д.н.з. НОМЕР_1 , через пункт пропуску «Плетенівка», що поблизу сел.Плетенівка, Вовчанського р-ну, Харківської області, перетинав, шляхом виїзду, державний кордон України, повідомив, пред`явивши відповідну вимогу, про те, що останньому необхідно надати йому, ОСОБА_5 , неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 5000 гривень України за вчинення останнім дій у інтересах ОСОБА_10 , - сприяння у безперешкодному перетині державного кордону України, шляхом невжиття заходів адміністративного примусу до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_11 , який перевищив термін перебування іноземців в Україні і який на транспортному засобі під керуванням ОСОБА_10 перетинав, шляхом виїзду, державний кордон України, якслужбовою особою, з використанням наданої йому влади та службового становища.

Надалі, ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що невиконання вимог ОСОБА_5 призведе до порушення його, ОСОБА_10 , законних прав та інтересів, виконуючи вимогу ОСОБА_5 близько 21 год. 48 хв. 16.01.2019, перебуваючи на території пункту пропуску «Плетенівка», що поблизу сел. Плетенівка, Вовчанського р-ну, Харківської області, поклавши у паспорт громадянина Азербайджанської Республіки Байрамова Табріза 5000 гривень України, який надалі передав ОСОБА_5 для перевірки, надав останньому, а він у свою чергу продовжуючи реалізацію власного злочинного умислу, одержав від ОСОБА_10 , неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 5000 гривень України за вчинення ним, ОСОБА_5 , дій у інтересах ОСОБА_10 , - сприяння у безперешкодному перетині державного кордону України, шляхом невжиття заходів адміністративного примусу до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_11 , який перевищив термін перебування іноземців в Україні і який на транспортному засобі під керуванням ОСОБА_10 перетинав, шляхом виїзду, державний кордон України, з використанням наданої йому влади та службового становища, поєднаного з вимаганням.
Таким чином, ОСОБА_5 , будучи інспектором прикордонного контролю 2 категорії кулеметником 3-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто службовою особою, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи умисно, близько 21 год. 48 хв. 16.01.2019, перебуваючи на території пункту пропуску «Плетенівка», що неподалік сел. Плетенівка, Вовчанського р-ну, Харківської обл., одержав для себе, від ОСОБА_10 , неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 5000 гривень України за вчинення ним, ОСОБА_5 , дій у інтересах ОСОБА_10 , - сприяння у безперешкодному перетині державного кордону України, шляхом невжиття заходів адміністративного примусу до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_11 , який перевищив термін перебування іноземців в Україні і який на транспортному засобі під керуванням ОСОБА_10 перетинав, шляхом виїзду, державний кордон України, з використанням наданої йому влади та службового становища, поєднаного з вимаганням.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднаного з вимаганням.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом обшуку від 09.02.2019, протоколами допиту свідків, матеріалами виконаних оперативним підрозділом доручень прокурора, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, за вчинення вказаного кримінального правопорушення, передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, а вказаний злочин віднесений відповідно, ст. 12 КК України, до категорії тяжких злочинів.

Окрім того, відповідно до ст. 75 КК України, у разі засудження особи за корупційний злочин, суд не може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням цієї особи,а також відповідно до ст. 69 КК України, у разі засудження особи за корупційний злочин, суд не може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Той факт, що у разі засудження за вчинення даного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , як основне покарання, судом може бути застосоване лише покарання у виді позбавленні волі, сам по собі є одним з ризиків, який може свідчити про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного, у майбутньому тау зв`язку з чим ОСОБА_5 може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на тимчасово окупованій території України, і тим самим вчинити інший злочин - дезертирство, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України є тяжким.

Також, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - враховуючи свій військовий досвід та зв`язки у органах державної влади може чинити тиск на слідство та суд. Крім того, останній особисто знайомий з особою, якій надавав неправомірну вигоду, що вказує на те, що не можна виключати ризик, що ОСОБА_5 , знаходячись на свободі може впливати на вказану особу та схиляти її до зміни показань на його користь, що може перешкодити встановленню істини по справі.

Відтак у слідства є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. З метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У виняткових випадках застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати за вчинення тяжкого злочину.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий корупційний злочин, є військовослужбовцем, особою, яка усвідомлювала протиправність своїх дій, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків, враховуючи, що вчинене ним кримінальне правопорушення створило в очах громадян негативне враження безладдя, безкарності та хабарництва у військовій сфері, зважаючи на суспільно-політичну ситуацію в державі необхідність боротьби з корупцію, при вирішенні питання розміру застави, вважаю, що вона має складати понад вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та у вказаному випадку визначити необхідність виконання підозрюваним наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із м. Вовчанськ Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний з клопотанням не погодився та просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, обравши запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисники з клопотанням не погодились та просили відмовити у його задоволенні, обравши запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, захисників та свідка, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст. 131-132 КПК України встановлено, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

У відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Аналізуючи пояснення прокурора та слідчого щодо наявних ризиків, долучені до клопотання матеріали, суд не вдаючись до оцінки доказів на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя констатує, що під час розгляду клопотання прокурор, слідчий не довели наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України та не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя приходить до висновку, що твердження прокурора про існування цих ризиків є непідтвердженими та передчасними, також такими, що ґрунтуються в своїй переважній більшості на припущеннях.

Відповідно до п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Стороною обвинувачення не доведено всіх зазначених в клопотанні ризиків, а також того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України, а також із врахуванням того, що запобігти навіть не доведеним слідчим та прокурором ризикам можливо покладенням судом на підозрюваного певних обов`язків, визначених ч.5 ст. 195 КПК України, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 179 КПК України не застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, а застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Згідно ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід тримання під вартою, як винятковий запобіжний захід є необґрунтований, але вбачаючи наявність вчинення злочину, наявність суспільного резонансу, суддя вважає за можливе обрати більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, що на думку суду забезпечить його належну поведінку та попередить його спроби вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов"язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну, утриматися від спілкування з свідками кримінального провадження, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора і в їх присутності.

А тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 181,183, 193,196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_8 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 14 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

У обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ Харківської обл., громадянина України, з повною вищою освітою, прапорщика, інспектора прикордонного контролю 2 категорії кулеметника 3-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, з урахуванням вимог ст. 194 КПК України поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну, утриматися від спілкування з свідками кримінального провадження, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора і в їх присутності.

Роз`яснити ОСОБА_5 що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Запобіжний захід діє по 22 квітня 2019 року включно.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1