Справа № 352/1837/17
Провадження № 1-кп/352/79/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю: прокурорів ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківськ справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свидівок Черкаського району, Черкаської області, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого, до 12.01.2017 проходив військову службу за контрактом на посаді кулеметника 3 гірсько-штурмового відділення 3 гірсько-штурмового взводу 1 гірсько-штурмової роти військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , солдата, учасника бойових дій, громадянина України, українця, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, суд -
в с т а н о в и в :
Солдат ОСОБА_4 16.11.2016 року в 09 год. 00 хв., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу з відпустки до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та незаконно, без поважних причин перебував поза розташуванням військової частини до 09 год. 00 хв. 26.12.2016 року, тобто тривалістю понад один місяць, проводячи час на власний розсуд за місцем свого постійного проживання в с. Свидівок Черкаського району Черкаської області, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, визнав та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, яке вказано в обвинувальному акті. Зокрема, він пояснив, що дійсно не з`являвся вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць в умовах особливого періоду, просив його суворо не карати та врахувати те, що він брав участь в антитерористичній операції на сході України.
Враховуючи, що учасниками судового розгляду визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, суд ухвалив проводити судовий розгляд у порядку, встановленому ч.3 ст. 349 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, не суперечать їм і не оспорюються самим обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання підсудному, суд вважає щире каяття та визнання обвинуваченим своєї вини.
Передбачених ст. 76 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Злочин, скоєний ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Беручи до уваги наявність кількох обстави, що в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також враховуючи особу підсудного, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є учасником бойових дій, конкретні обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, яке є достатнім для виправлення підсудного, перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст.2 Закону України "Про амністію у 2016 році" підлягають звільненню від відбування призначеного покарання особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи .
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 до дня набрання чинності названим Законом вчинив умисний злочин, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, приймав участь в антитерористичній операції на сході України та є учасником бойових дій, підстав для відмови у застосуванні до нього амністії, передбачених ст. 9 названого Закону, ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ч. 4 ст. 86 КК України, судом не встановлено, а тому обвинувачений підлягає звільненню від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році".
У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, Законом України "Про амністію у 2016 році" суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Керуючись статтею 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 , як такого, що захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і безпосередньо брав участь в антитерористичної операції у період її проведення - звільнити.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 30 діб з моменту проголошення, а засудженим з часу отримання його копії, через Тисменицький районний суд.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в судді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1