УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/1050/19

Провадження №: 1-кс/755/527/19

"22" січня 2019 р.

м. Київ

слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 від 20.01.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, встановив :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Слідчий Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 запогодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді даного місцевого суду про застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді домашнього арешту в рамках даного кримінального провадження враховуючи наявність обставин передбачених ст.ст. 177, 178, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Так, клопотання умотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.01.2019 приблизно о 18 годині 20 хвилин перебуваючи в ТРЦ «Скаймол», що розташований за адресою: місто Київ, проспект Ватутіна, 2-Т, зайшов до торговельної зали магазину «Cropp». Перебуваючи у вказаний час у вказаному місці, а саме у торгівельному залі магазину «Cropp» у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме одягу. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиці одну шапку чоловічу, арт. TQ557, штрих код 119, вартістю 76 гривень 72 копійки, один светр жіночий, арт. TQ264, штрих код 793, вартістю 296 гривень 55 копійок та один шарф чоловічий, арт. UA 804, штрих код 860, вартістю 122 гривень 66 копійок та направився до закутку залу магазину, де скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, від`єднавши антикрадійні кліпси, сховав вказаний одяг до особистого пакету, який був при ньому. В подальшому, тримаючи при собі викрадений товар, не розрахувавшись за товар, ОСОБА_5 , пройшов касову зону, після чого вийшов з вищезазначеного магазину, тим самим покинув місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим завдав ДП «ЛПП Україна» майнової шкоди на загальну суму 495 гривень 93 копійки.

Крім того, 20.01.2019 приблизно о 18 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в ТРЦ «Скаймол», що розташований за адресою: місто Київ, проспект Ватутіна, 2-Т, зайшов до торговельної зали магазину «House». Перебуваючи у вказаний час у вказаному місці, в торгівельному залі магазину «House» у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, взяв один светр чоловічий, арт. UA 622, штрих код 140, вартістю 800 гривень 00 копійок та направивсь до примірочної, де скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, від`єднавши антикрадійні кліпси, сховав вказаний светр до особистого пакету, який був при ньому. В подальшому, ОСОБА_5 , тримаючи при собі викрадений товар, не розрахувавшись за товар, пройшов касову зону, після чого вийшов з вищезазначеного магазину та в цей час був затриманий працівником магазину, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допитів свідків; протоколом обшуку затриманої особи; протоколом огляду речей, та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, з урахуванням викладеного, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, враховуючи, що, існує ризик того, що, будучи обізнаним про міру покарання, яка може бути застосована до нього у разі визнання винним, може ухилитися від органу досудового розслідування та у подальшому від суду, оскільки підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Крім того, перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання покладених на нього обов`язків, не прибуваючи вчасно за викликом слідчого, прокурора або суду, а також впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про місця проживання останніх.

Однак, стороною обвинувачення при вирішенні питання щодо міри запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 враховано, що він самостійно сприяв розкриттю вчиненого злочину, а тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання вказаним ризикам буде достатнім обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Позиція сторін

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соцільний статус.

Сторона захисту просила відмовити у задоволенні даного клопотання враховуючи те, що слідчий, прокурор не довели, що встановлені під час розгляду цього клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам та обрати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі установлених фактичних обставин

Cлідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження,дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України,заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є:… 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

У цьому випадку, вимоги ч.ч. 1 та 2 ст. 132 КПК України, заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинуваченою, як передумовою, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як убачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язкуз чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

У цьому випадку, в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України за викладених в підозрі обставинах.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, у ході якого підозрюваного 21.01.2019 повідомлено про підозру у вчинені злочинів за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та подано органом досудового розслідування подано 22.01.2019 до слідчого судді дане клопотання про обрання запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.

На час порушеного у клопотанні питання, стосовно підозрюваного встановлено, такі відомості: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Підозрюваний, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію, а тому, слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язкувважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії))вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, уважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я;міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;репутація; майновий стан; розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, вказують на те, що обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними, в цей період, що, у світлі норм кримінального процесуального законодавства України, свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дані визначені п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними так, як було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановленість факту наявності у провадженні обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання заявника підлягає задоволенню, як обґрунтоване, з зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, та покладенням обов`язку регламентованого п. 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, який за своєю суттю буде пропорційним, помірним, та таким, що не становитиме надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Однак, щодо зобов`язання не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду, з місця свого проживання, то воно є складовою самого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме його суттю, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період часу, а тому не може бути віднесене до факультативних обов`язків.

Також, слід відмітити, що ч. 5 ст. 194 КПК України, визначено імперативний перелік альтернативних обов`язків, які слідчий суддя вправі покласти на обвинуваченого, проте вказані у клопотанні обов`язки до даного переліку не віднесено взагалі.

При цьому, дана правова норма регламентує, що слідчий суддя, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду чи іншого органу державної влади, а також виконувати один або і кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Зміст зазначеної норми свідчить про те, що законодавець визначив, що зобов`язання прибувати за кожною вимогою уповноваженого органу є складовою запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, та зберігається за підозрюваним весь час протягом дії запобіжного заходу, у зв`язку з чим не потребує обрання або ж продовження.

Однак, положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України, взагалі не передбаченого обов"язку - прибувати до слідчого за першою вимогою, а наявний обов"язок з"являтися із встановленою періодичністю, а тому слідчий суддя не убачає підстав для задоволення клопотання в даній частині.

Клопотання про покладення на підозрюваного будь-яких інших обов`язків із числа регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України заявником не заявлялося.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309, 310, 369-372 КПК України, слідчий суддя постановив:

клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 до 06:00 год. наступного дня, до 19.03.2019.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого в межах строку дії заходу забезпечення кримінального провадження в межах строку дії заходу забезпечення кримінального провадження та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України до 19.03.2019 покласти обов`язок повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження.

В іншій частині у задоволенні клопотання - відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що УП з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу УП за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 .

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 13:10 год. 25.01.2019.

Слідчий суддя: ОСОБА_1