Дата документу 26.12.2018 Справа № 331/6568/16-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 331/6568/16-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/325/18 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула 26 грудня 2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційним скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2018 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Керч АР Крим, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
26.10.2011 року Керченським міським судом АР Крим за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 10.03.2016 року по відбуттю покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України.

Встановлені вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 22 березня 2018 року обставини:
22.06.2016 року приблизно о 17 годині, ОСОБА_8 , будучи особою, раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, знаходячись у приміщенні Мелітопольської дитячої школи мистецтв, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, бульвар 30 років Перемоги, 7/А, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, шляхом вільного доступу, з роздягальні вищевказаної школи, таємно викрав належну ОСОБА_10 жіночу шкіряну сумку чорного кольору, яка матеріальну цінність для потерпілої не становить, в якій знаходилось наступне майно: жіноча парасолька чорного кольору, вартістю 180 гривень; зв`язку ключів, вартістю 90 гривень; банківська картка ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить її чоловіку - ОСОБА_11 . Відразу після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , знаходячись біля банкомату ПАТ КБ «Приватбанк» № 8328, розташованого за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Ломоносова, № 240 у період часу з 17:21:03 до 17:24:49 зняв з картки ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , що видана на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 грошові кошти у розмірі 8 000 гривень. Таким чином, ОСОБА_8 , спричинив потерпілому ОСОБА_11 , майнову шкоду на загальну суму 8 000 гривень та потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду у розмірі 270 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, 31.07.2016 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщені магазину «Брусничка № 143», який розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, проспект 50 річчя Перемоги 49, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, шляхом вільного доступу, з торгової вітрини, діючи таємно, намагався викрасти майно, яке належить ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ РІТЕЙЛ», а саме: одну пачку розчинної кави «Jacobs Monarch», вагою 130 грам, вартістю 94, 49 грн. за одну штуку, та одну пачку розчинної кави «Carte Noire», вагою 100 грам, вартістю 138, 59 грн. за одну штуку, чим міг спричинити ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ РІТЕЙЛ» майнову шкоду на загальну суму 233,80 грн. Однак, ОСОБА_8 не виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий охоронцем ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ РІТЕЙЛ», на місці вчинення злочину.
Крім того, 01.08.2016 року приблизно о 17 годині ОСОБА_8 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «Сталеварів» по пр. Соборному в м. Запоріжжя, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що його злочинним намірам ніхто не зможе перешкодити, шляхом обману, під вигаданим приводом, а саме нібито з метою здійснення телефонного дзвінка, отримав від ОСОБА_12 його мобільний телефон марки «Lenovo S-820» в корпусі чорного кольору, вартістю 1599,2 грн. Отримавши мобільний телефон, ОСОБА_8 скористався необачністю потерпілого та зник у невідомому напрямку. Після чого розпорядився мобільним телефоном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_12 на вище вказану суму.
Крім того, 15.08.2016 року о 08 годині 10 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Судноремонтний завод», розташованій по вулиці Глісерній, 16 в місті Запоріжжі, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, скориставшись неуважністю потерпілого ОСОБА_13 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з його чоловічої сумки мобільний телефон «Samsung Grand Prime МУ П531Р» в корпусі сірого кольору, вартість якого складає 3000 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 16.08.2016 року приблизно о 10 годині, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у дворі будинку № 71 по вулиці Поштовій в місті Запоріжжі, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, скориставшись несправністю замка дверей автомобіля «Мерседес Бенц» білого кольору держномер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_14 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з бардачка вказаного автомобіля майно, яке належить ОСОБА_14 , а саме: мобільний телефон «Samsung С 5212» в корпусі червоного кольору, вартість якого складає 549,33 гривень, грошові кошти в сумі 970 гривень, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1519,33 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, 17.08.2016 року о 10 годині ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля будинку № 14 по вулиці Базарній в місті Запоріжжі, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з прилавку торговельного лотка майно, яке належить ОСОБА_15 , а саме: мобільний телефон «Lenovo S820» в корпусі білого кольору, вартість якого складає 1520,33 гривень, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, 17.08.2016 року в період часу з 22 години 50 хвилин до 23 години ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні магазину квітів, розташованому біля зупинки громадського транспорту «Малий ринок» по проспекту Соборному в місті Запоріжжі, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з жіночої сумки потерпілої ОСОБА_16 наступне майно: мобільний телефон «Samsung Galaxi J200H» в корпусі золотистого кольору, вартість якого складає 2856,18 гривень, грошові кошти в сумі 15 гривень, що знаходились на балансі сім-карти оператора «Lifеsell», яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, карту пам`яті об`ємом 16 Гб, вартість складає 140,88 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 3012,06 гривень. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, 19.08.2016 року приблизно о 03 годині ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на автомобільній стоянці, розташованій біля зупинки громадського транспорту «Малий ринок» по проспекту Соборному в місті Запоріжжі, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_17 заснув в салоні автомобіля «Ланос» держномер НОМЕР_3 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав, знявши з утримувача на лобовому склі, належний ОСОБА_17 мобільний телефон «Samsung J100H» в корпусі чорного кольору, вартість якого складає 4782,46 гривень, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, 20.08.2016 року приблизно о 12 годин 25 хвилин, ОСОБА_8 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються непоміченими для оточуючих, знаходячись на ринку «Олександрівський», який розташований по вул. Європейській у м. Запоріжжі, таємно, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, з прилавку викрав мобільний телефон марки «Prestigio 3540» у корпусі чорного кольору вартістю 1000 гривень 00 копійок, з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_4 та з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Life» НОМЕР_5 , які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_18 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, 21.08.2016 року о 12 годині ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на центральному ринку «Анголенко» навпроти «Аптеки», що розташована за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Жуковського, 29, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з кишені жіночої сумки, яка знаходилась на плечі ОСОБА_19 , мобільний телефон «Samsung SGH-F480» в корпусі чорного кольору, вартість якого складає 393,33 гривні, чим завдав потерпілій ОСОБА_19 матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, 22.08.2016 року о 18 годині ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля будинку № 25 по вулиці Вишневій в місті Запоріжжі, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_20 заснув на бордюрі, тим самим залишивши свої речі без нагляду, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з кишені ОСОБА_20 мобільний телефон «Blackview A8» в корпусі чорного кольору, вартість складає 1696,98 гривень чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, 23.08.2016 року о 10 годині ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на оптовому ринку «Анголенко», розташованому по вулиці Жуковського, 32 в місті Запоріжжі, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з кишені сумки потерпілої ОСОБА_21 мобільний телефон «Lenovo S850» в корпусі темно синього кольору, вартість якого складає 3087,50 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_21 матеріальну шкоду на зазначену суму. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, 27.08.2016 року в період часу з 0 години 10 хвилин до 01 години 00 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у парку, розташованому в районі будинку № 71 по вулиці Поштовій в місті Запоріжжі, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з лавки чоловічу сумку вартістю 500 гривень, яка належить потерпілому ОСОБА_22 , в якій знаходились мобільний телефон «Xiaomi Redmi 3 16GB» в корпусі сріблястого кольору, вартість якого складає 3006,13 гривень, грошові кошти в сумі 2000 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_22 матеріальну шкоду на загальну суму 5006,13 гривень. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, 28 серпня 2016 року в період часу з 08 години 00 хвилин до 08 години 45 хвилин, ОСОБА_8 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно та з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються непоміченими для оточуючих, знаходячись на ринку «Космічний», який розташований по вул. Північнокільцева у м. Запоріжжі, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з сумки, що знаходилась на прилавку біля ОСОБА_23 , таємно викрав барсетку чорного кольору, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в якій знаходилося майно, а саме: гроші в сумі 1300 гривень, мобільний телефон марки «Fly» у корпусі чорного кольору вартістю 1500 гривень, з сім карткою оператора мобільного зв`язку «МТС» НОМЕР_6 та з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_7 , які матеріальної цінності для потерпілої не представляють, на загальну суму 2800 гривень, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілої ОСОБА_23 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, 28.08.2016 року об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на ринку «Анголенко», розташованому по вулиці Жуковського, 32 в місті Запоріжжі, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, скориставшись неуважність потерпілого ОСОБА_24 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з кишені його шортів мобільний телефон «THL W8» в корпусі сірого кольору, вартість якого складає 1190 гривень, в якому знаходилась карта пам`яті об`ємом 32 Гб, вартість якої складає 230 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_24 матеріальну шкоду на загальну суму 1420 гривень. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, 30 серпня 2016 року в денний час, ОСОБА_8 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно та з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються непоміченими для оточуючих, знаходячись біля кіоску на привокзальній площі залізничого вокзалу «Запоріжжя-1» м. Запоріжжі, таємно, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, із прилавку, викрав мобільний телефон марки «Samsung S4 I9500» у корпусі чорного кольору вартістю 2200 гривень, з сім карткою оператора «МТС», яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілої ОСОБА_25 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, 31 серпня 2016 року приблизно о 22 годині 30 годин, ОСОБА_8 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно та з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються непоміченими для оточуючих, перебуваючи в автобусі АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, з верхньої полиці, викрав сумку для ноутбука чорного кольору, вартістю 350 гривень, яка належить потерпілому ОСОБА_26 в якій знаходилося наступне майно: ноутбук марки «Acer Aspire 4745G» у корпусі чорного кольору з зарядним пристроєм вартістю 4000 гривень, безпровідна комп`ютерна мишка «Trust» чорного кольору вартістю 270 гривень, usb-модем марки «Alcatel-232D» вартістю 250 гривень, грошові кошти в сумі 1000 гривень, переносне радіо вартістю 151 гривня, ніж розкладний коричневого кольору вартістю 250 гривень, акумуляторний пристрій для заряду мобільного телефону у корпусі білого кольору вартістю 220 гривень, зарядний пристрій марки «Huawei» до мобільного телефону вартістю 170 гривень, а всього на загальну суму 6660 гривень, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому останньому матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, 10.09.2016 року о 19 годині ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у центральному парку культури та відпочинку «Дубовий гай», який розташований по вулиці Глісерній в місті Запоріжжі, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав з чоловічої сумки потерпілого ОСОБА_27 мобільний телефон «Samsung Galaxi GT-19500» в корпусі білого кольору, вартість якого складає 2650 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_27 матеріальну шкоду на зазначену суму. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, 12.09.2016 року приблизно о 16 годині ОСОБА_8 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «Фестивальна» по пр. Соборному в м. Запоріжжя, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що його злочинним намірам ніхто не зможе перешкодити, шляхом обману, під вигаданим приводом, а саме: нібито з метою здійснення телефонного дзвінка, отримав від ОСОБА_28 її мобільний телефон марки «Nokia C6» в корпусі сірого кольору, вартістю 640 гривень. Отримавши мобільний телефон, ОСОБА_8 , скористався необачністю потерпілої, зник у невідомому напрямку. Після чого розпорядився телефоном на власний розсуд, а саме: збув до торгового кіоску розташованого на ринку «Критий ринок», чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_28 на вище вказану суму.
Крім того, 11 вересня 2016 року, приблизно о 20 годині, ОСОБА_8 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно та з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються непоміченими для оточуючих, знаходячись біля відділу по продажу мобільних телефонів та аксесуарів, який розташований на 2-му поверсі магазину у ТЦ «Варус-10», за адресою: вул. Північнокільцева, 10 у м. Запоріжжі, де таємно, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, викрав зі стільця біля прилавку силіконові чохли, які належать ОСОБА_29 , вартістю 44 гривні 60 копійок за 1 одиницю товару, загальною вартістю 4281 гривень 60 копійок, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_29 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, 14.09.2016 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та повторно, з метою особистого збагачення, знаходячись в приміщенні магазину «Магазинчик», розташованого по проспекту Соборному, 52 в місті Запоріжжі, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з прилавку таємно викрав сумку фірми «Gold Be C 106» вартістю 350 гривень, яка належить ОСОБА_30 , із якою вийшов із приміщення магазину. В цей час ОСОБА_31 та її знайома ОСОБА_32 помітили, що з прилавку зникла сумка фірми «Gold Be C 106» та вибігли на вулицю. Помітивши ОСОБА_8 , який з викраденим майном відходив від магазину, останні почали кричати йому, щоб той зупинився та повернув викрадене майно. Однак ОСОБА_8 , не зважаючи на вимоги ОСОБА_33 та ОСОБА_32 повернути майно, усвідомлюючи, що його злочинні дії помічені та викриті, з метою досягнення свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, утримуючи при собі викрадену сумку, почав втікати, не реагуючи на зауваження жінок, та зник із поля зору потерпілої, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на суму 350 гривень.

Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2018 року:
ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 України, та призначено йому покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі;
за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді одного року позбавлення волі;
за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупність злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено обчислювати з 14.09.2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 14.09.2016 року до 22.03.2018 року включно, із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_17 матеріальну шкоду в розмірі 4782,46 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_24 матеріальну шкоду в розмірі 1420 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_20 матеріальну шкоду в розмірі 1696,98 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_16 матеріальну шкоду в розмірі 3012,06 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_19 матеріальну шкоду в розмірі 393,33 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_15 матеріальну шкоду в розмірі 1520,33 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_34 матеріальну шкоду в розмірі 3087 гривень 50 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 3000 гривень.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , посилається на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через його м`якість. Вважає, що суд першої інстанції при постановлені вироку не в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєних злочинів та їх чисельність, що складає 21 епізод злочинної діяльності, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, в тому числі й тяжких, за які відбував реальне покарання. Крім того, обвинувачений після звільнення з місць позбавлення волі не працював та будь-якою суспільно корисною працею не займався. Загальна матеріальна шкода, яка складає понад 36 тисяч гривень не відшкодована, тільки за епізодом відносно потерпілої ОСОБА_35 майно повернуто власнику у зв`язку з тим, ОСОБА_8 не встиг розпорядитися майном, оскільки був затриманий співробітниками поліції. Також, під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_8 не дивлячись на те, що його вина повністю доведена показаннями потерпілих, свідків, зібраними в ході досудового розслідування матеріалами, вину у вчиненні злочинів не визнав, перед потерпілими не вибачився, що свідчить про те, що на шлях виправлення останній ставати не збирається, а також негативно характеризує його з точки зору суб`єктивного сприйняття ним своїх злочинних дій та їх наслідків. Просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, ч.2 ст.190 КК України у вигляді 2 року позбавлення волі, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не погоджується з вироком в частині правової кваліфікації за ч.2 ст. 186 КК України, в частині призначення покарання за ч. 2 ст. 186 ч 2 КК України та в частині призначення покарання за ч. 2 ст. 185 КК України. Вважає що місцевим судом допущено неповнота судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального та кримінального процесуального закону, та у вироку наявна невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що вирок має суттєві протиріччя та формулювання обвинувачення позбавляє можливості кваліфікувати скоєне за ч.2 ст. 186 КК України. Він не згодний із кваліфікацією його дій як відкритого викрадення майна, оскільки момент крадіжки ніхто не бачив, зауважень та вимог потерпілої він не чув, був зупинений перехожими вже далеко від магазину, поза межами видимості магазину. Зазначає, що суд у вироку як на докази його винуватості у вчиненні грабіжу, послався на покази потерпілої ОСОБА_35 та свідків - працівників поліції ОСОБА_36 та свідка ОСОБА_37 , однак покази зазначених осіб не підтверджують правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 186 КК України, оскільки не відтворюють подій відразу після скоєння крадіжки та до затримання. Вважає, що були всі законні підстави кваліфікувати вчинене ним кримінальне правопорушення по епізоду 14.09.2016 року за ч.2 ст. 185 КК України. Також вказує на відсутність матеріальної шкоди та вкрай тяжкі життєві обставини, у яких він опинився у зв`язку з окупацією Криму, неможливістю потрапити додому, відсутністю документів (паспорта), роботи, житла, та можливість призначити йому мінімальне за санкцією статті покарання у виді позбавлення волі, але не більше трьох років. Просить визнати його винним за епізодом від 14.09.2016 року за ч.2 ст. 185 КК України та зменшити до мінімального покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та покарання за сукупністю злочинів. В іншій частині вирок залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та заперечували вимогам апеляційної скарги обвинуваченого, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та висловив заперечення вимогам апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та закріпленої ст. 22 КПК України загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається зі змісту поданих апеляційних скарг фактичні обставини кримінального провадження за епізодами за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185 КК України, що зазначені у вироку та кваліфікація дій обвинуваченого за наведеними інкримінованими епізодами в апеляційних скаргах не оспорюються, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, ці обставини в апеляційному порядку не перевіряються.
Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_8 не згодний із кваліфікацією його дій за епізодом від 14 вересня 2016 року щодо відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_38 .
Проте, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 94 КПК України.

Зокрема, незважаючи на доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що момент крадіжки ніхто не бачив, зауважень та вимог потерпілої він не чув, був зупинений перехожими вже далеко від магазину, поза межами видимості магазину, у зв`язку з чим його дії повинні кваліфікуватись за ч. 2 ст. 185, а не за ч. 2 ст. 186 КК України, вина останнього у вчиненні саме грабежу, як обґрунтовано зазначено у вироку суду першої інстанції, підтверджується сукупністю досліджених доказів.

Так, за показаннями потерпілої ОСОБА_33 , яка працює та є орендарем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснює продаж сумок та рюкзаків. 14.09.2016 року вона була на робочому місці та у деякий час помітила зникнення сумки з вітрини. Вона та її знайома ОСОБА_32 одразу вийшли з магазину та побачили, що чоловік із сумкою вже знаходиться на іншому боці дороги. Вони стали йому кричати щоб останній зупинився та віддав сумку, однак той озирнувся, показав їм дулю, та побіг далі. Потім чоловіка затримали та повернули їй викрадений товар.
Потерпіла стверджувала, що вони кричали чоловіку дуже голосно, інші люди також це чули, тому двоє чоловіків кинулись на допомогу та змогли наздогнати обвинуваченого.
Покази потерпілої ОСОБА_33 узгоджуються із показами свідків ОСОБА_39 , який є співробітником охорони Олександрівського відділення поліції та пояснив: 14.09.2016 року він із напарником ОСОБА_40 був у наряді та на службовому автомобілі патрулювали район. У той момент, коли вони проїзджали по вул. Чекістів, то побачили, що по вулиці біжить чоловік, а його наздоганяють двоє інших чоловіків. Зупинивши автомобіль, він вийшов та також став переслідувати чоловіка, побігши йому напереріз та затримав його на вул. Горького. У чоловіка при собі була сумка із біркою. Одягнувши на чоловіка кайданки, вони доставили його на місце вчинення злочину та викликали слідчого із відділення поліції і повернулись до магазину.
Свідок ОСОБА_41 пояснив, що 14.09.2016 року він чергував у наряді охорони разом із ОСОБА_42 на патрульному автомобілі та побачили, як в районі вул. Чекістів біжить чоловік, а за ним жінка, яка щось кричить у слід. Зупинившись, вони з`ясували, що чоловік викрав сумку у потерпілої, тому вирішили його переслідувати. Затримавши злочинця, вони доставили його до магазину та викликали слідчого для перевірки обставин вчинення злочину. При цьому свідок зауважив, що жінка кричала дуже голосно та кликала на допомогу. Сумка була при затриманому обвинуваченому та із біркою.
Самі обставини затримання обвинуваченого, який будучи викритим потерпілою, продовжував вчиняти дії по викраденню майна та намагаючись зникнути із викраденим (втікав), не реагуючи на вимогу зупинитися, що засвідчує правильність висновку суду щодо вчинення обвинуваченим саме відкритого викрадення майна.

Окрім наведених показань вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за вказаним епізодом підтверджується письмовими доказами, які були досліджені судом першої інстанції, а саме:

протоколом прийняття заяви про вчинений злочин від 14.09.2016 року від ОСОБА_33 ;
протоколом огляду місця події від 14.09.2016 року - приміщення магазину за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 52, де на одній із вітрин виявлено відсутність сумки;
довідкою про вартість викраденого майна, що відповідає інкримінованій обвинуваченому вартості сумки;
протоколом огляду предмету від 15.09.2016 року сумки спортивного типу із біркою.
Оцінюючи наведені у вироку докази з точки належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що своїми діями, пов`язаними із відкритим заволодінням сумки із магазину, яка належить ОСОБА_43 ,ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, оскільки, дослідженими під час судового розгляду доказами, було встановлено, що це було відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, враховуючи те, що обвинувачений раніше вчинив злочини, передбачені ст. 185, 18 КК України.

При цьому, враховуючи конкретні обставини, за яких ОСОБА_8 заволодів сумкою, які були встановлені під час судового розгляду та наведені у вироку, суд першої інстанції, кваліфікуючи дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, обґрунтовано керувався роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», в яких зазначається про те, що грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

Розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.

Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій.

Таким чином, незважаючи на доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку показання потерпілої ОСОБА_33 та свідків і зробив правильний висновок про те, що обвинувачений заволодів майном потерпілого відкрито, усвідомлюючи відкритий характер своїх дій.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає законних підстав для зміни вироку через неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність в частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за наведеним епізодом, оскільки діям останнього дана правильна правова кваліфікація за ч.2 ст. 186 КК України.

Відносно судового рішення в частині виду та строку покарання, призначеного ОСОБА_8 за вчинені кримінальні правопорушення, то колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції враховував ступінь тяжкості скоєних злочинів, що відносяться згідно зі ст. 12 КК України до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше був засуджений за скоєння корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена, та знову через нетривалий період часу вчинив аналогічні злочини, при цьому більшу частину злочинів, загальна кількість яких складає 21 епізод, вчинив на протязі серпня 2016 року, займаючись злочинною діяльністю кожного дня, до моменту затримання місця роботи та постійного джерела доходу не мав, місця проживання та міцних соціальних зв`язків також не мав, за період досудового розслідування та розгляду справи у суді не вжив заходів щодо відшкодування шкоди та зменшення наслідків своєї кримінально-караної діяльності, тому суд обґрунтовано прийшов до висновку призначити реальне покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 КК України, яке буде достатнім для виправлення ОСОБА_8 та упередження ним вчинення нових кримінальних правопорушень.
Наведені обставини у їх сукупності вказують на доцільність призначення остаточного покарання у вигляді позбавлення волі саме у такого розмірі.

Отже місцевий суд обґрунтовано призначив ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, або ж у протилежному випадку не буде досягнуто мети покарання.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання повністю відповідає вимогам ст.ст. 65-67 КК України, воно є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає принципу індивідуалізації покарання, а тому підстав для призначення покарання у меншому розмірі відсутні.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо необхідності збільшення розміру покарання, судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки наведені в апеляційній скарзі прокурора обставини враховані місцевим судом, а призначенеОСОБА_8 як за кожний злочин так і на підставі положень ч.1 ст. 70 КК України покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є домірним скоєному та особистості обвинуваченого, що в свою чергу обумовлює залишення вироку без змін і в частині призначеного обвинуваченому покарання.

Разом з тим, згідно ч.2 ст. 404 КПК України, судова колегія зауважує, що оскаржуваним вироком обвинуваченому зарахований лише певний період його попереднього ув`язнення лише з 14 вересня 2016 року по 22 березня 2018 року включно, який суд обмежив датою ухвалення вироку.

Натомість згідно з ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому у строк попереднього ув`язнення включається зокрема строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Законом України від 18.05.2017 року № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності із 21.06.2017 року, редакція ч.5 ст. 72 КК України була змінена в частині співвідношення попереднього ув`язнення та покарання у виді позбавлення волі у випадку зарахування попереднього ув`язнення до строку покарання, яке стало зараховуватись день за день.

Таким чином, Закон № 2046-VIII від 18 травня 2017 р. погіршує становище осіб, а тому не має зворотної дії у часі, тобто він не може поширюватися на факти й відносини, що виникли до його прийняття.
Отже у випадку, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Так, за матеріалами кримінального провадження вбачається, що обвинувачений вчиняв кримінальні правопорушення на протязі 2016 року, що передбачає застосування положень ч.5 ст. 72 КК України, в редакції, визначеній Законом України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Вищенаведене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст. 72 КК України, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі, який відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі по день ухвалення судового рішення апеляційною інстанцією.

Таким чином, скільки по кримінальному провадженню має місце неправильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та з урахуванням того, що суд апеляційної інстанції не вирішує питання, якими би погіршувалося правове становище обвинуваченого, тому на підставі положень п.2 ч.1 ст. 407, п.4 ч.1 ст. 408 КПК України, оскаржуваний вирок суду першої інстанції в частині застосування положень ч.5 ст. 72 КК України підлягає зміні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2018 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України змінити.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону N 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 23 березня 2018 року по 26 грудня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, що утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_44 ОСОБА_4