Ухвала
Іменем України
14 травня 2019 року
м. Київ
справа № 335/157/19

провадження № 51- 2289 ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 08 квітня 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2019 року,
встановив:
До Касаційного кримінального суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 , у якій ним ставиться питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду провадження в суді апеляційної інстанції.
Із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Запорізької області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення.
Ухвалою судді Запорізького апеляційного суду від 08 квітня 2019 року, на підставі ч. 4 статті 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на зазначену ухвалу слідчого судді.
ОСОБА_4 не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, звернувся із вказаною скаргою, яку просить задовольнити. При цьому посилається на необґрунтованість і невмотивованість ухвали апеляційного суду з огляду на недотримання вимог статей 7, 8, 9, 214, 407 КПК, положень ст. 55 Конституції України. При цьому заявник вказує також на вимогу до суду касаційної інстанції зобов`язати апеляційний суд витребувати із суду першої інстанції матеріали провадження за скаргою, просить поновити йому строк на оскарження, посилаючись на положення ст.422 КПК.

Зазначена вимога до Суду щодо зобов`язання апеляційного суду про витребування матеріалів за скаргою не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК та не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.
Суд позбавлений можливості вирішити прохання скаржника щодо поновлення строку на оскарження, оскільки він не зазначив у скарзі, який саме строк ним пропущено в даному провадженні та якою процесуальною нормою КПК визначений.
Перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Згідно із положеннями ч. 3 ст. 392 КПК, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КПК визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Зокрема, частинами 2 і 3 ст. 309 КПК передбачено оскарження під час досудового розслідування в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого не може бути оскаржена.
Як вбачається із наявних у Суді матеріалів, ухвала слідчого судді стосується безпосередньо відмови у задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб прокуратури Запорізької області.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд обгрунтовано звернув увагу на те, що зазначеними нормами чинного КПК не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність прокурора.

Питання про оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування чітко врегульовані вищезазначеними спеціальними нормами чинного КПК.
У силу ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, суд апеляційної інстанції, встановивши, що ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Щодо доводів касаційної скарги про те, що, відмовивши у відкритті апеляційного провадження з цих підстав, апеляційний суд залишив поза увагою загальні засади кримінального провадження, положення Конституції України, якими забезпечується право на апеляційне оскарження, то вони не ґрунтуються на законі.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.
Відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням такого судового рішення слідчого судді, окреме оскарження якого на цій стадії законом не передбачене, не є свідченням порушення конституційних прав на апеляційний перегляд справи, як про це йдеться в касаційній скарзі.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (Рішення у справі "Скорик проти України" від 08 січня 2008 року).

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя і порушенням конституційних прав, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 08 квітня 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2019 року, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1 Король ОСОБА_5 ОСОБА_3