Справа № 152/1216/18
Провадження №11-кп/801/517/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 24.01.2019 року у кримінальному провадженні по обвинувальному акту внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000136 від 08.06.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Шаргородського району Вінницької області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , зі слів проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.185, ч. 2 ст.185 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

В с т а н о в и в:

Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 24.01.2019 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України змінити в частині зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В резолютивній частині вироку Шаргородського районного суду Вінницької області від 24.01.2019 року відносно ОСОБА_7 в частині застосування ч.5 ст. 72 КК України зазначити «зарахувавши відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 строк перебування його під вартою з 04.01.2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту».

В решті вирок залишити без змін.

Вироком Шаргородського районного суду Вінницької області 24.01.2019 року визнано винним ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст.185 КК України та засуджено:
- за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк три місяці;
- за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк шість місяців.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено до відбування ОСОБА_7 остаточне покарання у виді арешту на строк шість місяців.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вираховувати з дня затримання з 13 години 04.01.2019 року, зарахувавши, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 перебування його під вартою з 04.01.2019 року по 24.01.2019, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, тобто 20 (двадцять) днів позбавлення волі, що відповідає 20 (двадцяти) дням арешту з 04.01.2019 року по 24.01.2019 року.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави на відшкодування судових витрат за проведення експертиз залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованих державних установ судові витрати в сумі 286 грн. за проведення експертизи ВВ КНДІСЕ №3648/18-21 та в сумі 286 грн. за проведення експертизи ВВ КНДІСЕ №3647/18-21.

Долю речових доказів вирішено.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.
ОСОБА_7 25.02.2018 року, перебуваючи у будинку, який належить ОСОБА_10 та розташований у АДРЕСА_3 , помітив, як останній витягав, а потім клав у кишеню куртки грошові кошти, які вирішив викрасти. Через деякий час, коли ОСОБА_10 заснув, обвинувачений ОСОБА_7 пересвідчився, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу вийняв з кишені куртки ОСОБА_11 та викрав грошові кошти в сумі 900 грн., після чого залишив будинок потерпілого, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.
При цьому обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв матеріального збитку потерпілому ОСОБА_10 на суму 900 грн.
Продовжуючи скоювати злочини, обвинувачений ОСОБА_7 11.03.2018 року, перебуваючи в будинку ОСОБА_12 , який знаходиться на АДРЕСА_3 , помітивши мобільний телефон марки «Fly» моделі «FF 282», який знаходився на столі в одній з кімнат будинку, був підключений до зарядного пристрою та належить ОСОБА_13 , вирішив викрасти означений телефон. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_7 повторно, умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Fly» моделі «FF 282», який належить ОСОБА_13 , вартість якого, згідно з висновком експерта від 05.07.2018 року за №3648/18-21 становить 546 грн., після чого залишив будинок ОСОБА_12 та розпорядився викраденим телефоном на власний розсуд.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв збитку потерпілому ОСОБА_13 на загальну суму 546 грн.
Також, продовжуючи вчиняти злочини, 07.06.2018 року обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку ОСОБА_14 , що розміщений на АДРЕСА_4 , у одній з кімнат помітив електронний флешносій, що знаходився на стільці, який вирішив викрасти. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_7 повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав електронний флешносій «GoodRam USB 2.0», ємкістю 32 ГБ, вартість якого, згідно з висновком експерта за №3647/18-21 від 16.07.2018 року, становить 233 грн., після чого залишив будинок ОСОБА_14 , розпорядившись викраденим на власний розсуд. При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв збитку потерпілій ОСОБА_14 на загальну суму 233 грн.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що неоспорюючи висновків суду першої інстанції щодо доведеності винуватості засудженого у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень прокурор вважає, що вирок суду відносно ОСОБА_7 підлягає зміні в частині зарахування попереднього строку ув`язнення в строк покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність на підставі п.4 ч.1 ст. 409 , ст. 413 КПК України.
Ухвалою Шаргородського районного суду відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 04.01.2019 року по 02.02.2019 року, запобіжний захід вироком суду залишений без змін.
Таким чином, у строк покарання має бути зарахований увесь строк покарання попереднього ув`язнення з 04.01.2019 року до набрання вироком законної сили.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, просив задоволити, захисника ОСОБА_9 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України не оспорюється.
Судом першої інстанції провадження розглянуто відповідно до вимог ст.349 КПК України.
Однак наявні підстави для зміни вироку суду.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, судом неправильно застосовано ч.5 ст. 72 КК України .
Відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Судом першої інстанції в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 зараховано перебування його під вартою в межах кримінального провадження №0000136 з 04.01.2019 року по 24.01.2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один позбавлення волі, тобто 20 (двадцять) днів позбавлення волі, оскільки строк попереднього ув`язнення становить 20 днів, що відповідає 20 дням арешту.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
При цьому, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України « Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Як встановлено, ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 04.01.2019 року до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали визначено в межах 30 днів, тобто до 02.02.2019 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Таким чином, в дотримання ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню в строк покарання увесь строк попереднього ув`язнення з 04.01.2019 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.
Згідно з п.2 ч.4 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з поміж іншого, зазначається початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.
За таких обставин, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України та роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України щодо застосування окремих положень Закону України від 26.11.2015 року № 838- VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» , у разі засудження особи до позбавлення волі судом проводиться зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього увязнення, який відповідає одному дню арешту. При цьому, у строк попереднього увязнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього увязнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження
За таких обставин, доводи прокурора, що при ухвалені Шаргородським районним судом Вінницької області вироку від 24.01.2019 року допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст. 413 КПК України є підставою для зміни судового рішення обвинуваченому ОСОБА_7 є належним чином обгрунтованими.
Відповідно п.4 ч.1 ст. 409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, КПК України суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 24.01.2019 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України змінити в частині застосування ч.5 ст. 72 КК України.
В резолютивній частині вироку Шаргородського районного суду Вінницької області від 24.01.2019 року відносно ОСОБА_7 в частині застосування ч.5 ст. 72 КК України зазначити про зарахування відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 строк його перебування під вартою з 04.01.2019 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.
В решті вирок залишити без змін.
Судове рішення може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Згідно оригіналу: Суддя: