ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 766/9260/16-к Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/52/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 125 КК України
У Х В А Л А
іменем України

29 січня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001948 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2018 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Качкарівка Бериславського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого;
засуджено за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн..
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди 5000 гривень та матеріальної шкоди 2680 грн..

в с т а н о в и л а:

Вироком суду ОСОБА_9 визнано винним і засуджено за те, що він 21.05.2016 року близько 08-00 год., знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту та особистих неприязних відносин із потерпілою, умисно наніс не менше двох ударів кулаком в область обличчя потерпілій ОСОБА_7 , чим спричинив останній легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в області лівого ока, струсу головного мозку, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 посилається на незаконність на необґрунтованість вироку у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Свої доводи мотивує тим, що судове рішення вмотивовано недопустимими доказами, зокрема, висновками судово-медичних експертиз. Зазначає, що всупереч вимогам ч.4 ст.69 КПК України та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Мінюсту №53/5 від 08.10.1998 року експерту забороняється самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню. Проте, експерт ОСОБА_11 досліджував амбулаторну карту на ім`я потерпілої, яка йому була надана самою потерпілою, а не органом досудового розслідування. З цих підстав висновок експерта № 814 від 08.07.2016 року та похідний від нього висновок № 247/814 від 09.08.2016 року є неналежними доказами в розумінні ст.86 КПК України. Просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні вимоги, наведені захисником, просили скасувати вирок, думку прокурора та потерпілої про залишення апеляційної скарги без задоволення, а вироку без зміни, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.125 КК України, обґрунтовані дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і відповідають фактичним обставинам провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , не визнаючи себе винним, не заперечував той факт, що в ході конфлікту з потерпілою ОСОБА_12 , він відштовхував її, тобто здійснював активні фізичні дії відносно неї, але стверджував, що не бив потерпілу.

Ці заперечення ОСОБА_9 проти обвинувачення, були предметом перевірки в судовому засіданні і спростовуються детально наведеними у вироку доказами.

Потерпіла ОСОБА_7 показала, що у 20-х числах травня близько 07-30 год. вона отримувала товар та дізналася, що 3 ящики її грибів забрав ОСОБА_9 та відніс на свою торгівельну точку. Вона пішла до співмешканки обвинуваченого, яка знаходилася за прилавком, але та сказала, що ОСОБА_9 нічого не брав. Після цього повернулася до машини, де вони отримували гриби для реалізації, побачила ОСОБА_9 , поряд з яким знаходилися ящики з грибами. Вона спитала у нього, навіщо він забрав її гриби, але у відповідь раптово отримала від нього удар кулаком у щелепу. Потім він наніс ще один удар кулаком під око. Інші удари були легкими в область голови. Під час конфлікту були присутні водії, вантажники, старша по дільниці ОСОБА_13 , яка і зупинила конфлікт, відтягнувши ОСОБА_9 від неї. В ході конфлікту ОСОБА_14 спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку та синця лівого ока. З приводу лікування струсу головного мозку з 22.05.2016 року до 01.06.2016 року знаходилася на лікуванні у лікарні Дніпровського району м. Херсона ім. Лучанського, а після цього лікувалася амбулаторно до 13.06.2016 року.
Вона же, підтвердила ці обставини під час слідчого експерименту та продемонструвала, як обвинувачений ОСОБА_9 заподіяв їй тілесні ушкодження.
(т.1 а.п. 61-68)
Зазначені показання потерпілої суд першої інстанції правильно визнав достовірним джерелом доказів, оскільки вони підтверджуються іншими доказами.
Свідок ОСОБА_15 показала, що вона була свідком конфлікту між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , в ході якого ОСОБА_9 побив потерпілу. Конфлікт стався під час того, як вони отримували гриби для торгівлі. Коли вона (свідок) підійшла до машини, де отримують гриби, то побачила, що ОСОБА_9 носить ящики з грибами до торгової точки своєї співмешканки. ОСОБА_7 шукала свої ящики з грибами та зробила ОСОБА_9 зауваження, що він забрав її ящики. На це він замахнувся на неї рукою, а потім наніс два удари в обличчя. Люди, які знаходилися поруч, зупинили конфлікт.
Свідок ОСОБА_16 надала аналогічні показання про те, що ОСОБА_9 першим наніс удар потерпілій, а потім в ході конфлікту наносив удари в область голови ОСОБА_7 . Також показала, що після конфлікту потерпіла потрапила до лікарні, її довго не було на робочому місці, а потім вона показувала чеки на придбання ліків.
Свідок ОСОБА_17 показала, що бачила, як в ході конфлікту, який виник між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , - ОСОБА_9 наніс потерпілій удар кулаком.

Свідок ОСОБА_18 показала, що працює у бутику по вул. Миру в м. Херсоні. Коли між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 відбувалася сварка, вона це почула та вийшла з бутика. Ударів не бачила, оскільки прийшла наприкінці конфлікту.
Висновками судово-медичних експертиз №814 від 08.07.2016 року та 247/814 від 09.08.2016 року встановлено, що потерпілій ОСОБА_7 завдані легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, а саме синець в області лівого ока, струс головного мозку, які виникли від дії тупого предмету.
Виникнення тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_7 можливе за обставин та способом, зазначеним потерпілою. (т.1 а.п.23, 73, 74)
Висновки цих судово-медичних експертиз не є суперечливими, які узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_7 та свідків про обставини, спосіб заподіяння, локалізацію, механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілої, що потягли короткочасний розлад здоров`я, та підтверджують той факт, що ОСОБА_9 під час конфлікту умисно наніс декілька ударів кулаком по голові потерпілій, якими спростовуються твердження обвинуваченого про те, що він не бив потерпілу.

Будь-яких сумнівів в обґрунтованості висновків зазначених вище експертиз не має, вони базуються на досліджені даних, що були отримані під час проведення слідчих дій за участю потерпілої, а тому у суду не було підстав ставити їх під сумнів.

Також вони не були поставлені під сумнів обвинуваченим під час досудового розслідування.
Оскільки викладені докази узгоджуються між собою щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_9 злочину, у суду не було підстав ставити під сумнів їх належність, допустимість, достовірність і достатність, які у своїй сукупності викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину, які обґрунтовано прийнято судом до уваги при ухваленні обвинувального вироку.

Доводи захисника про те, що обвинувачення ґрунтується на недопустимих доказах, зокрема, висновках судово-медичної експертизи, колегія суддів визнає безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Частиною другою даної норми визначено перелік діянь, які суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини й основоположних свобод, на підставі чого можливо зробити висновок про недопустимість доказів.

Підстави, з яких апелянт стверджує про недопустимість та неналежність письмових доказів, не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до вимог ст.101 КПК України експертом ОСОБА_11 було проведено дослідження, на підставі постанови слідчого від 27.05.2016 року. Об`єктом дослідження була виписка епікризу хворої ОСОБА_7 від 01.06.2016 року.(т.1 а.п. 15). В процесі проведення дослідження, експертом було оглянуто амбулаторну карту потерпілої, яку вона надала, що ним особисто підтверджено в судовому засіданні, яке відбулось 15.08.2017 року. В судовому засіданні експерт ОСОБА_11 показав, що експертизу проводив в межах вимог ст.101 КПК України, особисто збирання матеріалів для проведення дослідження не здійснював, про що безпідставно зазначає апелянт.
Експертизу №247/814 від 09.08.2016 року проведено відповідно до вимог ст.101, 102 КПК України і жодних порушень при отриманні матеріалів, проведені досліджень, отриманні результатів, їх експертної оцінки, що є безумовною підставою для визнання вказаних письмових доказів недопустимими, не виявлено.
Сам по собі факт надання потерпілої ОСОБА_7 своєї амбулаторної карти експерту, на що посилається захисник в апеляційній скарзі, не є безумовною підставою для визнання доказів недопустимими, як це передбачено ст.87 КПК України, зокрема, висновків судово-медичних експертиз, та не свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та порушення права особи на захист, оскільки слідчий та інші сторони кримінального провадження можуть отримувати речі та документи за умови їх добровільного надання власником без застосування процедури тимчасового доступу.

Аналіз наведених доказів переконливо свідчить про те, що ОСОБА_9 під час конфлікту умисно наніс декілька удари кулаком по голові потерпілій ОСОБА_7 , заподіявши їй легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я.
Давши належну оцінку дослідженим доказам у їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину та правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.125 КК України.
Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, в тому числі права обвинуваченого на захист при збиранні та досліджені доказів, їх оцінки, розгляді клопотань, які могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо винності обвинуваченого та правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність, під час апеляційного розгляду справи не виявлено.

У зв`язку із чим, підстав для скасування вироку, як про це ставить питання сторона захисту, колегія суддів не знаходить.

Покарання ОСОБА_9 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, даних про особу винного, який характеризується задовільно, відсутності обставин, що обтяжують покарання, яке за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з викладено, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, колегія суддів не вбачає, тому вирок має бути залишений без зміни.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2018 року щодо ОСОБА_9 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Cудді: (підписи)
З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2