Справа № 214/5691/17
1-кп/214/493/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,представника потерпілої особи ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червонокостянтинівка Кіровоградської області, громадянина України, маючого базову загальну середню спеціальну освіту, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, інваліда третьої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 з 06 години до 08 години 16 серпня 2017 року, перебуваючи на даху будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу мету, впевнившись у відсутності свідків та очевидців, таємно, за допомогою заздалегідь приготовлених знарядь злочину двох пар ножиць, які були при ньому, таємно здійснив крадіжку кабелю зв`язку ТПП 50*2*0,4 довжиною 40 м, який знаходився на балансі ТОВ «Житлосервіс КР», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №37/12.1/511 від 20.09.2017 року могла складати 2396 грн. 67 коп., після чого залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши ТОВ «Житлосервіс КР» майнового збитку на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, вказавши, що в серпні 2017 року викрав із даху будинку АДРЕСА_2 за допомогою ножиць кабель, при цьому у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо, оскільки він зробив для себе належні висновки та не вчинить такого надалі, а також просив застосувати до нього амністію та звільнити його від призначеного покарання, оскільки він є інвалідом третьої групи та на його утриманні перебуває одна неповнолітня дитина син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні якої він не позбавлений батьківських прав.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які задовільно характеризують його особу за місцем проживання, підтверджують відсутність у нього судимості та відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під психіатричним або під наркологічним наглядом не перебуває, а також відповідні документи, які свідчать про те, що обвинувачений є інвалідом третьої групи загального захворювання та на його утриманні перебуває одна неповнолітня дитина син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні якої обвинувачений не позбавлений батьківських прав (т.1, а.с.61, т. 2, а.с.36-80).

Суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а відтак у відповідності до положень ст. 349 КПК України вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем свого проживання характеризується задовільно, під психіатричним або під наркологічним наглядом не перебуває, є інвалідом третьої групи загального захворювання та на його утриманні перебуває одна неповнолітня дитина син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні якої обвинувачений не позбавлений батьківських прав.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, у судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням положень ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Згідно з п. п. «в» та «г» ст. 1, ст. ст. 9, 10, 13 Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22.12.2016 року №1810-VIII, який набрав законної сили, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, які визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, а також особи, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.

Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді, а також за ініціативою обвинуваченого та його захисника.

Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Отже, обвинувачений є особою, що вперше вчинила злочин, який, згідно зі ст. 12 КК України, не є особливо тяжким злочином, до набрання цим Законом чинності, має на утриманні одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні якої не позбавлений батьківських прав, а також є інвалідом третьої групи, прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд застосувати до нього амністію, звільнивши його від покарання за вчинений злочин, а тому обвинувачений підлягає звільненню від відбування призначеного покарання згідно Закону України «Про амністію у 2016 році».

Пред`явлений до обвинуваченого цивільний позов ТОВ «Житлосервіс КР» про стягнення з нього на його користь 15994 грн. 43 коп. у відшкодування матеріальної шкоди ухвалою суду від 27.03.2019 року залишено без розгляду.

На підставі ст. 126 КПК України суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати, а долю речових доказів вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

Ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі п. п. «в» та «г» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Стягнути з ОСОБА_5 у дохід держави 395 грн. 48 коп. у рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення експертизи.

Після набрання вироком законної сили, речові докази ножиці з позначенням «Г-51» та ножиці по металу, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Саксаганського ВП - знищити; два мотки кабелю зв`язку ТПП 50*2*0,4 довжиною 18 м та 22 м, які зберігаються у ТОВ «Житлосервіс КР», повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1