Провадження по справі № 1-кп/522/2127/18

УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

22 грудня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0007223 від 27.10.2018 року, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Азербайджан, уродженця м.Баку, не одруженого, не працюючого, не маючого місця реєстрації, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який станом на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності в Приморському районному суді м.Одеси,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_3
перекладача - ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2018 року в провадження судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , після повторного автоматизованого розподілу справ, надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007223 від 27.10.2018 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акту не пізніше п`яти днів з дня його надходження, суддя призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки обвинувачений обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також станом на тепер притягуєтьсяі до кримінальної відповідальності за вчинення іншого корисливого злочину, а тому наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_5 заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, вказані прокурором, не доведені, обвинувачений має постійне місце проживання, має дружину та неповнолітню дитину, не має намірів переховуватися від суду, а тому просили суд застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжкого, карається позбавленням волі на строк до 10 років, обвинувачений є громадянином іншої держави, офіційно не одружений, не має місця роботи та навчання, не має місця реєстрації на території України, що свідчить про відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, а також станом на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину, що у сукупності свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 , свідків у вказаному кримінальному провадженні, які ще не допитані, з метою дачі ними неправдивих показів, може вчинити інші злочини.

Таким чином, суд вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і про необхідність обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк до 10 років, є громадянином іншої держави, не одружений, не має місця роботи та навчання, не має місця реєстрації на території України, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, а також беручи до уваги, що інкримінований обвинуваченому ОСОБА_3 злочин вчиненно із застосуванням насильства до потерпілого, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, оскільки злочин спричинив загибель людини.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 217, 369-372, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Застосувати стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань-21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, на 2 місяці, тобто до 20.02.2019 року.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 22.12.2018 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
22.12.2018