Справа № 461/8738/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування,

встановив:

скаржник звернулась до суду зі скаргою, в якій просить в якій просить зобов`язати посадових осіб Галицького ВП ГУ НП у Львівській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за її заявою від 13.11.2018 року.

Обґрунтовуючи скаргу, покликається на те, що 13.11.2018 року вона звернулась до начальника Галицького ВП ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Львівської міської ради. Однак, такі відомості не внесені до ЄРДР, що суперечить ст.214 КПК України. Вважає таку бездіяльність працівників Галицького ВП ГУ НП у Львівській області незаконною та просить задоволити скаргу.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримала.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення скаржника, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернулась до Галицького ВП ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення посадовими особами Львівської міської ради кримінального правопорушення.

Доказів щодо повідомлення скаржника про результати розгляду її заяви від 13.11.2018 року в ході розгляду справи не здобуто.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до п.22 Перехідних положень КПК України (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2013, № 9-10, № 11-12, № 13, ст.88), рекомендовано Генеральній прокуратурі України протягом трьох місяців з дня опублікування цього Кодексу: 1) створити Єдиний реєстр досудових розслідувань, розробити та затвердити за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, положення про порядок його ведення; 2) привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Кодексом.

Згідно розділу 2 пункту 1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 року № 139, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 року за № 680/28810, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила (ст.25 КПК України).

З аналізу зазначених норм випливає, що законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх, у разі якщо ці заяви чи повідомлення відповідають тим критеріям, які встановлені для таких КПК України, чого, як встановлено в ході розгляду справи, зроблено не було.

З дослідженої в ході розгляду справи заяви, вбачається, що подана ОСОБА_3 заява про вчинення кримінального правопорушення в цілому відповідає вищенаведеним критеріям.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заява про вчинення кримінального правопорушення від 13.11.2018 року не розглянута належним чином, приходжу до переконання, що посадовими особами Галицького ВП ГУ НП у Львівській області не було вжито належних заходів щодо дотримання вимог, передбачених ч.1 ст.214 КПК України.

Таким чином, скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задоволити.

Зобов`язати уповноважених посадових осіб Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області вжити передбачені положеннями ст.214 КПК України заходи щодо реєстрації заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, поданої 13.11.2018 року, в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4