КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

представника власника майна ОСОБА_5

власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , про арешт майна та накладено арешт автомобіль марки «Land Rover Range Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 .
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власник майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 листопада 2018 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що з моменту арешту майна і на даний час будь-яких слідчих дій з цим майном не проводиться, заходи забезпечення належного зберігання арештованого майна слідчим не вживаються, що призводить до простою автомобіля, його псування. Крім того, як вважає апелянт, слідчим суддею необґрунтовано визначено роль автомобіля, як предмета злочинного посягання. Не зрозуміло, що він відіграє у процесі доказування, які слідчі дії необхідно провести відносно нього, критеріям речового доказу майно не відповідає, а відтак відсутні підстави для його арешту.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то як зазначає апелянт розгляд клопотання проводився без його виклику, а апеляційна скарга подана в строки визначені ст. 395 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку власника майна та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, в тому числі і щодо поважності причин пропуску стоку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що апелянт в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймали, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.
Як вбачається з наданих матеріалів судового провадження, СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0009861 від 09.11.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 290 КК України.

Постановою слідчого Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 від 10.11.2018 року автомобіль марки «Land Rover Range Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 визнано у кримінальному провадженні №0009861 від 09.11.2018 року речовим доказом.

12.11.2018 року слідчий Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль марки «Land Rover Range Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 15.11.2018 року клопотання слідчого задоволено.

Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, дотримався вимог ст. 170 КПК України і прийшов до обґрунтованого висновку з приводу наявності підстав для задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на зазначене в ньому майно.
Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України є, на думку колегії суддів, необґрунтованими та такими, які спростовуються наданими матеріалами провадження.

Таким чином, з урахуванням вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Беручи до уваги викладене в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого суддіДарницького районного суду м. Києва від 15 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , про арешт майна та накладено арешт автомобіль марки «Land Rover Range Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/456/2019 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1