В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Фастів

02 квітня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду об`єднані матеріали кримінальних проваджень № 0001197 від 03.11.2017 року , № 0000252 від 13.03.2018 року, № 0000394 від 20.04.2018 рокуза обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 21.04.2011 року Деснянським районним судом м. Чернігів за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, 08.07.2011 року звільнений від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію», 24.12.2013 року засуджений вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнений умовно-достроково 18.10.2016 року з невідбутим терміном покарання 1 рік 6 днів,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 29 жовтня 2017 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де він тимчасово проживає без реєстрації, вирішив викрасти металеві ворота з гаражного приміщення, розташованого на території вказаного домоволодіння.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , зайшовши в журналі «Городок» оголошення про купівлю металевого брухту, зателефонував за вказаним номером та домовився про продаж металевих воріт.
30.10.2017 року, близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 , дочекавшись приїзду трьох невстановлених осіб, з якими він домовився про продаж воріт та, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, надав дозвіл на демонтаж та продав дві стулки металевих воріт, розмірами 120 см * 200 см, вартістю 1200 грн. 00 коп., що належать потерпілій ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріального збитку на вказану суму.
Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно.
10.02.2018 року ОСОБА_4 перебував в приміщенні автомобільної мийки розташованої по вул.Семена Палія, 28 в м. Фастові Київської області, яку згідно з договором оренди нежилого приміщення орендує ОСОБА_7 де був останнім задіяний на виконання тимчасових робіт.

Відтак, 10.02.2018 року перебуваючи на законних підставах у вказаному риміщенні, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на особисте протиправне збагачення за рахунок крадіжки чужого майна. Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , 10.02.2018 року, в першій половині дня, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, шляхом вільного доступу з приміщення автомобільної мийки, таємно викрав майно ОСОБА_7 , а саме: міні-мийку компресору «Karcher» модель Hd 895 S», вартістю 1500 грн, яка належить ОСОБА_7 після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом.

Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 1500 грн.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно.
11.03.2018 року ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні автомобільної мийки, розташованої по вул. Семена Палія, 28 в м. Фастів Київської області, яку згідно з договором оренди нежилого приміщення орендує ОСОБА_5 , де був останній задіяний на виконання тимчасових робіт.
Відтак, 11.03.2018 року, перебуваючи на законних підставах у вказаному приміщенні, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на особисте протиправне збагачення за рахунок крадіжки чужого майна. Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 11.03.2018 року, в першій половині дня, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, шляхом вільного доступу з приміщення автомобільної мийки таємно викрав майно ОСОБА_7 , а саме: компресор «Forte», модель FL-2T50, вартістю 1500 грн. 00 коп.; відеореєстратор «Dahua», вартістю 1000 грн. 00 коп., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
02.04.2019 року в судовому засіданні була надана угода про примирення між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілі та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, розміру шкоди, завданої злочином, обставини її відшкодування. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначення покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілими та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілими, які також не заперечували проти цього, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого є потерпілі.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілими, та ним самим безпосередньо, угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив з прямим умислом дії, що виразились в у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 -залишити без розгляду в зв`язку з його відмовою.

Судові витрати в справі відсутні.

Питання з речовими доказами, суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити у кримінальних провадженнях № 0000252 від 13.03.2018 року, № 0000197 від 03.11.2017 року, № 0000394 від 20.04.2018 року угоду про примирення від 02.04.2019 року між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 02 квітня 2019 року.

Речові докази - міні-мийку компресору «Karcher» модель Hd 895 S», відеореєстратор «Dahua» - повернуті потерпілому ОСОБА_5 -залишити у його власності.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 -залишити без розгляду в зв`язку з його відмовою.

Судові витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1