Справа №: 398/5204/15-к
провадження №: 1-в/398/169/18
УХВАЛА
Іменем України

"16" листопада 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника органу пробації ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в Олександрія подання в.о. начальника Олександрійського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області про звільнення від призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.12.2015 року за ч.1 ст.309КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.07.2016 року покарання у виді штрафу замінено на 50 годин громадських робіт,
ВСТАНОВИВ:
До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло подання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.12.2015 року, яким останнього засуджено за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн, ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.07.2016 року покарання у вигляді штрафу замінено громадськими роботами на строк 50 годин.
Подання обґрунтувано тим, що засуджений ОСОБА_4 поставлений на облік до Олександрійського МРВ філії ДУ «Центр пробації» 17.08.2016 року, засуджений за викликами не з`являвся, про причини неявки не повідомляв, з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт не був ознайомлений. 25.10.2016 року до Олександрійської місцевої прокуратури було направлено подання для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Згідно повідомлення Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області відносно ОСОБА_4 09.11.2016 року відкрито кримінальне провадження за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 389 КК України, яке внесене до ЄРДР за №0002827, досудове розслідування на даний час триває. Вирок, яким було засуджено до покарання у виді штрафу набрав законної сили 11.01.2016 року. Станом на 10.09.2018 року сплинув строк давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 .
В судовому засіданні представник Олександрійського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» подання підтримала, просила його задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час, місце і дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяв, клопотань не надав.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час, місце і дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Неявка осіб не перешкоджає розгляду подання.
Заслухавши пояснення представника органу пробації, дослідивши матеріали кримінального провадження та особової справи засудженого та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Із наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 засуджений вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 10.12.2015 року за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн,. яке ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.07.2016 року було замінено на покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин.
17.08.2016 року засудженого ОСОБА_4 було поставлено на облік до Олександрійського МРВ філії ДУ «Центр пробації», в ході виконання вироку суду було встановлено, що останній за зазначеною судом адресою не проживає, на виклики не з`являється, про причини неявки не повідомляв.
25.10.2016 року за поданням органу пробації відносно ОСОБА_4 відкрито кримінальне провадження за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 389 КК України, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002827. За інформацією Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 19.09.2018 року на час надання інформації не здобуті достатні підстави для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.
В.о. начальника Олександрійського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області в поданні про звільнення зазначає про необхідність застосування п.1 ч.1 ст 80 КК України, відповідно до якого особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано зокрема в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого ніж обмеження волі.
Стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати право обмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.
Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Крім того, частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
У частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.
Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку:
- закінчення зазначених у ст.80 КК України строків;
- неухилення засудженого від відбування покарання;
- невчинення протягом встановлених ч.ч.1 та 3 ст. 80 КК України строків нового середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину.
Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджено вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.12.2015 року за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн, яке ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградській області від 29.07.2016 року на підставі ст. 53 КК України було замінено на 50 годин громадських робіт, вирок набрав законної сили 11.01.2016 року Засуджений ОСОБА_4 в період часу з 11.01.2016 року року нового злочину не вчинив, до кримінальної та адміністративної відповідальності, що підьверджується відповідними вимогами.
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з такого.
Главою 5 КВК України передбачено порядок виконання кримінального покарання у виді штрафу. Статтею 26 КВК України передбачається порядок заміни штрафу у разі його несплати.
Відповідно до ч.2 ст. 40 КВК України встановлено, що стосовно особи, яка ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали правоохоронним органам для відповідного реагування для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 КК України.
Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, слід дійти до висновку, що не відбування покарання у виді громадських робіт та ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки. Ухиленням від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. А за змістом ст.389 КК України ухилення від виконання покарання у виді громадських робіт супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність. Сюди не відносяться випадки, коли вирок не був виконаний з незалежних від засудженого причин (неналежне виконання своїх обов`язків працівниками державних органів, зміна чинного законодавства щодо визначення компетентних органів, які повинні виконувати покарання тощо).
З огляду на викладене, з врахуванням того, що сомо по собі не відбуття громадських робіт не свідчить про ухилення від виконання вироку, суду не надано достовірних доказів того, що обвинувачений ухилявся від громадських робіт, отже висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, що засуджений за період з 09.08.2016 року жодного злочину не вчинив, факт ухилення від виконання вироку у суді не доведено, суд вважає, що строки виконання вироку, визначені ст. 80 КК України, закінчились.
Існування Кримінальному кодексі України інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання покарання за вироком суду обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що невчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.
В той же час суд зазначає, що редакція частини третьої статті 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України.

Отже, у разі, коли суд робить висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Наведені висновки суду обґрунтовані також правовою позицією ВСУ висловленою в постанові від 24 грудня 2015 року №5-324кс15 винесеної за результатом неоднакового застосування положень ст. 80 КК України в якій дійшов висновку про те, що вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Отже, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком, а відтак - підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК України.
Враховуючи викладене, на думку суду є всі законні підстави для задоволення подання начальника Олександрійського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області про звільнення ОСОБА_4 від покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80 Кримінального кодексу України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст.152КВК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Подання в.о начальника Олександрійського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області про звільнення від призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.12.2015 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн., яке ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.07.2016 року було замінено на 50 годин громадських робіт, в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_1