Справа №295/2303/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретарів судового

засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000258 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 2009 р.н., зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , за ч. 4 ст. 407 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду командира 2 навчальної роти старшого викладача 2 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 111, 112, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, 08 серпня 2018 року о 08 год. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням військових обов`язків до 20 серпня 2018 року, коли самостійно прибув до військової частини НОМЕР_1 , де приступив до виконання військових обов`язків.

Капітан ОСОБА_6 , в порушення тих же вимог Закону, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, 03 вересня 2018 року о 8 годині повторно не з`явився вчасно на службу до указаної військової частини НОМЕР_1 , проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням військових обов`язків до 02 листопада 2018 року.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у нез`явленні військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що дійсно вчинив злочин за обставин, зазначених у обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому зазначив, що щиро розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Просив суворо не карати.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану,

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиними, які пом`якшують покарання обвинуваченого є з`явлення із зізнанням, щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину повторно.

Судом не враховуються результати досудової доповіді Бердичівського РС філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, з якої вбачається, що орган пробації прийшов до висновку про можливе виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі та не становить небезпеку для суспільства, оскільки такий висновок зроблений без врахування всіх обставин справи.

Суд враховує те, що обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин, раніше не судимий, критично ставиться до вчиненого, характеризується просередньо за місцем проживання, за місцем проходження служби характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатора не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, у зв`язку з чим приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту, оскільки вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 394 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 6 (шість) місяців арешту.

Строк покарання рахувати з моменту затримання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1