Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження №1-кп/641/54/2019 Справа №641/2251/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника адвоката ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , секретаря ОСОБА_5 , при розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004091 від 12.12.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.187 КК України, клопотання прокурора про проведення слідчих (розшукових) дій, питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу його підзахисному,-
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004091 від 12.12.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.ч.1, 2 ст. 187 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме, з метою перевірки обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, просив надати доручення оперативним співробітникам УОТЗ ГУНП в Харківській області відпрацювання на причетність до вчиненого злочину абонента, який користується номером НОМЕР_1 до вчиненого злочину абонента, який користується номером НОМЕР_1 шляхом проведення радіотехнічного обстеження та проведення аналізу з`єднань за мобільним номером НОМЕР_1 , наданих оператором мобільного зв`язку «ВФ Україна» у період часу з 12.00 12.12.2017 до 00.00 14.12.2017, а саме провести радіотехнічне обстеження за адресою: АДРЕСА_1 ; при аналізі роздруківки з`єднань за мобільним номером, наданих оператором мобільного зв`язку «ВФ Україна», підтвердити чи спростувати факт місця перебування мобільного телефону абонента НОМЕР_1 в районі адреси: АДРЕСА_1 за період часу з 12.00 до 16.00 год 12.12.2017, у разі отримання позитивного результату відобразити час, дату та точне місце його знаходження за період часу з 13.00 до 16.00 12.12.2017з нанесенням його місцезнаходження на карту-схему; встановити чи увесь час був приєднаний мобільний телефон з номером НОМЕР_1 до електронної мережі Інтернет, окрім часу, який використовувався для здійснення голосових викликів та отримання (відправлення) текстових повідомлень часу з 12.00 12.12.2017 до 00.00 14.12.2017, якщо ні, то вказати відповідні інтервали часу; провести аналіз інтернет-з`єднань у період часу з 12.00 12.12.2017 до 00.00 14.12.2017 встановивши факт активного (безпосередній доступ користувача до мережі) чи пасивного (самостійний доступ до мережі служб телефону поза волею або втручання користувача) користування мережею Інтернет абонентом НОМЕР_1 з урахуванням роздруківки з`єднань за мобільним номером, наданих оператором мобільного зв`язку «ВФ Україна».

Крім того, судом, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 331 КПК України, на розв`язання поставлено питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Прокурор вважав необхідним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, при цьому зазначив, що ОСОБА_4 , обвинувачується вчиненні двох злочинів, які відносяться до категорії тяжких, ризики, встановлені положеннями ст.177 КПК України, що встановлені під час застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 , на цей час не змінились.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 заперечували проти продовження строку запобіжного заходу, При цьому захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 завив клопотання, підтримане його підзахисним, про зміну запобіжного заходу. В обґрунтування клопотання посилався на те, що прокурором не доведена обставина наявності обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення; на недопустимість доказів; стороною обвинувачення не було у встановленому КПК України порядку відкрито речові докази стороні захисту. При цьому вважав, що прокурором не доведено ризиків, на підставі яких застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою його підзахисному. Крім того, вказав, що його підзахисний має звання підполковника, займався науковою роботою, в тому числі при ООГ, брав участь в миротворчих місіях ООН, має постійне місце поживання та реєстрації в м. Харкові, раніше не судимий, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має на утриманні непрацездатну матір, яка потребує стороннього догляду, страждає на гіпертонічні хворобу І ступеня, має відзнаки Міністерства оборони України. Вважав, що ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України відсутні , оскільки ОСОБА_4 має позитивну характеристику; п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України відсутній. Оскільки всі документи знаходяться у сторони обвинувачення та частково передані суду, тому знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення його підзахисний не може; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України відсутні, оскільки на даний час всіх свідків та потерпілих по кримінальному провадженню допитано, тому ОСОБА_4 не може незаконно впливати на них. Всі докази обвинувачення стороною обвинувачення подані і судом досліджені. Таким чином, вважав можливим застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Крім того, при розв`язанні клопотання прокурора обвинувачений та його захисник зазначили, що діючим КПК України не передбачені процесуальні дії щодо проведення яких звернувся прокурор.

Прокурор заперечував проти зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, з підстав, наведених при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.
Таким чином, враховуючи, що прокурор заявив клопотання щодо проведення заходів, які не передбачені діючим КПК України й не є оперативно-розшуковими заходами чи заходами забезпечення кримінального провадження, в задоволенні клопотання слід відмовити.
Крім того, при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Так, ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень (злочинів), свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Таким чином, при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_4 , судом встановлено, що останньому, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.12.2016 р. застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, який в подальшому судом продовжувався, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суду не надано. Також, суд враховує суспільну небезпечність інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Отже, враховуючи, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому строком на 60 днів.

Разом з тим, при вирішенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 щодо зміни запобіжного заходу його підзахисному, суд приходить до наступного.

Так, згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 331 КПК України, Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 201 КПК України, зокрема, захисник обвинуваченого, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Враховуючи, що в клопотанні захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, відсутні посилання на наявність достатніх підстав вважати, що змінилися, зникли чи зменшились ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, тому суд приходить до висновку щодо відмови в задоволення клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 .
Крім того, суд зазначає щодо посилання захисника обвинуваченого в обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному з приводу недопустимості зібраних доказів у кримінальному провадженні - правова оцінка зібраним доказам у справі буде надана судом в нарадчій кімнаті при винесенні остаточного рішення.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 197, 199, 201,331, 333,392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора про проведення слідчих (розшукових) дій відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).

Строк дії ухвали до 19 травня 2019 року.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу його підзахисному відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя- ОСОБА_1