Провадження № 1-кс/638/5112/18
УХВАЛА
І м е н е м У к р а ї н и
03 грудня 2018 року

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання

старшого слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004615 від 24 листопада 2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Глобине Полтавської області , українця , громадянина України, холостого , зі слів працевлаштованого на посаді паркувальника КП "Парксервіс Харків" , з середньою освітою , утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який періодично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого за вироком від 26.09.2011 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі, звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, за вироком від 24.10.2012 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.307 КК України до 3 років З місяців позбавлення волі; за вироком від 10.03.2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.395 КК України до 1 місяця арешту; 27.09.2017 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова спрямовано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 309 КК України ( зі слів підозрюваного вирок на час розгляду даного клопотання не постановлено) ,
у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

УСТАНОВИВ:
Старший слідчий Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004615 від 24 листопада 2018 року, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно підозрюваного .
Доводи клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 23 листопада 2018 року приблизно о 18 -00 год, знаходячись біля будинку №39, розташованого по вул. Сумській в м. Харкові, в ході раптово виниклої сварки з раніше незнайомим ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, зі значною силою завдав останньому декілька ударів кулаком правої руки в область обличчя, від яких останній впав на землю. Після цього, ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи при цьому суспільно - небезпечний характер і наслідки своїх дій, свідомо допускаючи їх настання, діючи умисно, зі значною силою наніс ряд ударів ОСОБА_7 ногами по різним частинам тіла, в тому числі і область голови. В результаті умисних дій ОСОБА_5 , згідно даних довідки КНП "Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім.. проф. О.І. Мещанінова " ХМР від 25.11.2018 року ОСОБА_7 заподіяні наступні тілесні ушкодження: закрита черепно- мозкова травма, струс головного мозку, що є тяжкими тілесними ушкодженнями за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння, від яких останній помер в лікарні.

Органом досудового розслідування протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

30.11.2018 року о 11:15 годині ОСОБА_5 фактично затриманий співробітниками Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області біля станції метро "Площа Конституції" в м. Харкові.
30.11.2018 року о 19:00 годині затриманий в порядку ст. 208 КПК України, відповідно до даних протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.11.2018 року.
30.11.2018року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Підозра ґрунтується на показаннях свідків ОСОБА_8 , який прямо вказав на підозрюваного , як на особу, що вчинила вищевказане кримінальне правопорушення, ОСОБА_9 , даних протоколу огляду місця події від 29.11.2018 року , даних протоколу пред"явлення особи для впізнання від 30.11.2018 року , відповідно до даних якого, ОСОБА_8 впізнав підозрюваного , як особу, яка спричинили тілесні ушкодження парню на ім."я ОСОБА_10 , даних протоколу пред"явлення трупа для впізнання від 30.11.2018 року, даних протоколу затримання в порядку ст.208 КПК України.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 факт скоєння вищезазначеного кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, не визнав, від надання свідчень відмовився в порядку ст..63 Конституції України.
Прокурор підтримав доводи клопотання та просив задовольнити.
Підозрюваний відмовився висловлювати по даному клопотанню свою думку.
Захисник просила відмовити в задоволенні клопотання та обрати відносно її підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту . Просила врахувати , що підозрюваний до 30.11.2018 року навіть й не знав про наслідки конфлікту.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином .
Зазначені ризики підтверджуються наступними фактичними даними:
Можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що підозрюваному повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за який законом передбачено кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, тому з метою уникнення покарання підозрюваний може покинути територію України, оскільки тривалий час проживає не за місцем своєї реєстрації, за місцем проживання своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2 , інколи перебуває , що свідчить про його можливість змінити місце фактичною мешкання та навіть покинути межі території України. Крім того, підозрюваний знайомий зі свідками по даному провадженню, у зв`язку з чим, може впливати будь-яким чином на них з метою уникнення покарання за вчинений злочин, зокрема шляхом залякування, підкупу та іншим чином.
Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 після вчинення злочину покинув місця події, щоб уникнути кримінального покарання, в зв`язку з чим не можна виключати можливість останнього ухилитись від органів досудового розслідування і суду, чим перешкоджати кримінальному провадженню , раніше неодноразово судимий за умисні злочини, судимості за які не зняти і не погашені у встановленому законом порядку та будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за скоєння умисного злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, що свідчить про те, що вказана особа знаходячись на волі схильна вчинити нове кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
У п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007 р. Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування особи під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, були пред`явлені обвинувачення або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, для запобігання вищевказаних ризиків у вигляді домашнього арешту, про що було заявлено захисником .

Враховуючи фактичні обставини справи, особу підозрюваного, який не проживає за місцем реєстрації, тільки періодично може з"являтися за місцем проживання батьків, що свідчить про те, що місце його постійного фактичного проживання не відомо , та характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, наявні ризики, суд доходить висновку про неможливість застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобігання ризикам та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Таким чином, прокурор довів, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти вказаним ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи, тому суд обирає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя про постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , враховуючи підстави та обставини, передбачені ст..ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що підозрюваному повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України , а саме- умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, у суду наявні законні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави .

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177,178,182,183,193,194,196,197, 205,206,372,395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" на строк не більше 60 ( шестидесяти) днів, починаючи з 11-15 год 30 листопада 2018 року, тобто до 28 січня 2019 року, без визначення застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: