Ухвала
Іменем України

11 березня 2019 року

м. Київ
провадження № 51-368 впс 17
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження

№ 0001887 щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8

з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0001887 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 15 і ч. 1

ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК), ОСОБА_7 , обвинуваченого

за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 296 КК, та ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК, із Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області до будь-якого місцевого суду м. Києва.
У клопотанні порушується питання про передачу цього кримінального провадження до іншого суду з метою забезпечення оперативності та ефективності його розгляду. В обґрунтування клопотання обвинувачений та його захисник посилаються на таке. ОСОБА_6 та інші обвинувачуються

у вчиненні декількох злочинів при несенні ними військової служби в районі проведення антитерористичної операції України. При цьому, після скасування судом касаційної інстанції судових рішень першої та апеляційної інстанцій

та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, троє обвинувачених звільненні з військової служби та постійно проживають: ОСОБА_6

АДРЕСА_1 ; ОСОБА_7 АДРЕСА_2 ; ОСОБА_8 АДРЕСА_3 .

Захисник ОСОБА_5 , яка на добровільних засадах та безоплатно майже два роки надає правову допомогу ОСОБА_6 , мешкає у м. Києві. До того ж обвинувачений ОСОБА_7 важко хворіє, що не дає йому можливості повною мірою пересуватися. Крім того, особи, які визнані потерпілими, неодноразово писали заяви про здійснення судового провадження без їх участі.
Поміж іншого у клопотанні зроблено посилання на упередженість

та необ`єктивність суддів Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, в тому числі й голови цього суду, при постановленні обвинувального вироку, який скасований в касаційному порядку. Також зазначено, що в судах

Донецької та Луганської областей, під час розгляду кримінальних проваджень щодо військовослужбовців Збройних Сил України, існує упереджене ставлення

до обвинувачених.
Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_5 на підтримку свого клопотання, перевіривши наведені у клопотанні доводи, дослідивши матеріали провадження та інші матеріали, надані на розгляд суду касаційної інстанції Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає на таких підставах.
Частиною 1 ст. 32 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд,

у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення,

а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Як убачається з копії обвинувального акта у кримінальному провадженні

№ 0001887, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються

у вчиненні ряду злочинів, останній за часом та більш тяжкий з яких було вчинено

в с. Правдівка Костянтинівського району Донецької області, тобто в межах територіальної юрисдикції Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.
Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 грудня 2017 року було визнано винуватими та засуджено: ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією

частини майна, яке є його власністю; ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3

ст. 289, ч. 4 ст. 296 КК із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією частини майна, яке є його власністю; ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК із застосуванням частин 1, 4 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років

з конфіскацією частини майна, яке є його власністю. На підставі ч. 5 ст. 72 КК зараховано ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення.
Зазначений вирок суду першої інстанції ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 14 травня 2018 року було залишено без змін.
Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі Верховного Суду від 05 лютого 2019 року вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 14 травня 2018 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , а також в порядку ч. 2 ст. 433 КПК щодо ОСОБА_7 скасовано і призначено новий розгляд в суді першої інстанції. ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 звільнено з-під варти.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося,

що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений

чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.

Абзацом шостим указаної статті визначено, що до початку судового розгляду

у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тощо.
Проте, клопотання обвинуваченого та захисника не містить підстав для застосування вказаної вище статті щодо передачі кримінального провадження саме до одного

з місцевих судів м. Києва. Наведені у клопотанні доводи про наявність виняткових обставин у цій справі не підтвердженні. Жоден з обвинувачених, потерпілих та свідків не проживають у м. Києві.
До того ж справа раніше розглядалась судом першої інстанції за місцем вчинення інкримінованих обвинуваченим злочинів. Після скасування судових рішень судом касаційної інстанції було призначено новий розгляд в суді першої інстанції. Справа направлена до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області і на цей час знаходиться в провадженні цього суду.
Зміна запобіжного заходу і звільнення обвинувачених з-під варти не може вважатися обставиною, яка тягне за собою передачу кримінального провадження до іншого суду.
Разом із цим, посилання у клопотанні на упереджене та необ`єктивне ставлення суддів у судах Донецької та Луганської області, у тому числі голови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, до обвинувачених,

які є військовослужбовцями Збройних Сил України, є необґрунтованим і надуманим та у розумінні ч. 1 ст. 34 КПК не може бути підставою для передачі провадження

на розгляд іншого суду.
Питання, пов`язані з обставинами, які викликають сумнів у неупередженості судді, вирішуються згідно з правилами Параграфу 6 Глави 3 Розділу І КПК.
Таким чином, на думку колегії суддів, клопотання обвинуваченого та захисника слід залишити без задоволення.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд
постановив:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0001887 щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області до будь-якого місцевого суду м. Києва залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3