Справа № 626/2634/18
Провадження № 1-кп/626/247/2018
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К
Іменем України

17 грудня 2018 року Красноградський районний суд Харківської області у складі:

судді: ОСОБА_1

за участю прокурора: ОСОБА_2

секретаря ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Краснограді кримінальне провадження за № 0000566 від 14.10.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез, Донецької області, українця, громадянина України, не працюючого, має базову загальну середню освіту, не одруженого, постійного місця проживання не має, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 162; ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14.10.2018 року, вночі, точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_4 спільно з невстановленою особою, перебуваючи навпроти будинку №88 по вул. Полтавській у м. Краснограді Харківської області, побачили припаркований автомобіль ЗАЗ 1103 д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Після цього ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході слідства особою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за попереднім розподілом ролей залишився стояти неподалік автомобіля та спостерігав за обстановкою та у разі можливого їх викриття мав попередити невстановлену в ході слідства особу, поки остання безпосередньо, виконуючи свою роль, розбивала переднє пасажирське вікно автомобіля, з правого боку, після цього відчинила дверцята автомобіля, таким чином проникши до володіння особи. В подальшому невстановлена особа, усвідомлюючи що вона порушує право ОСОБА_5 на недоторканість володіння, закріплене ст. 30 Конституції України і бажаючи вчиняти саме такі дії, без дозволу та згоди власника автомобіля, шляхом відчинення дверей проникла до салону зазначеного автомобіля, де вчинила крадіжку майна, вартість якого є нижчою від мінімального розміру майнової шкоди необхідної для настання кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України, проте своїми діями невстановлена особа порушила право на недоторканість володіння потерпілого ОСОБА_5 .

Крім того, 14.10.2018, вночі, точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_4 спільно з невстановленою особою, перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_1 , побачили припаркований автомобіль Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході слідства особою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за попереднім розподілом ролей залишився стояти неподалік автомобіля та спостерігав за обстановкою та у разі можливого їх викриття мав попередити невстановлену в ході слідства особу, поки остання безпосередньо, виконуючи свою роль, розбивала переднє пасажирське вікно автомобіля, після цього відчиняла дверцята автомобіля, звідки викрала майно потерпілого ОСОБА_6 , а саме: кутову шліфувальну машинку «MAKITA» моделі «GA 5040» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4071 від 08.11.2018 року- 834, 00 гривень; кутову шліфувальну машинку «Дніпро М моделі МШК -1150 р» вартістю 427, 00 гривень, автомобільний домкрат Vitol ДВ-1132ТЗ на 2 тони вартістю 324 гривні, балонний геобразний ключ з отвором на 13 мм торгової марки «MASTTER TOOL» вартістю 25 гривень. Все викрадене майно, невстановлена в ході слідства особа, поклала до рюкзаку, який знаходився у ОСОБА_4 , з яким вони зникли з місця скоєння злочину, чим завдали потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1610, 00 гривень.

Крім того, 14.10.2018, вночі, точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_4 спільно з невстановленою особою, перебуваючи навпроти будинку №92 по вул. Полтавській у м. Краснограді Харківської області, побачили припаркований автомобіль Mazda 626, д.н. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході слідства особою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за попереднім розподілом ролей залишився стояти неподалік автомобіля та спостерігав за обстановкою та у разі можливого їх викриття мав попередити невстановлену в ході слідства особу, поки остання безпосередньо, виконуючи свою роль відчинила дверцята автомобіля, звідки викрала майно потерпілого ОСОБА_7 , а саме: ФМ модулятор FM трансмиттер МР3 Blutooth HZ H20+BT, вартість згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4071 від 08.11.2018 року 95, 00 гривень; ключ торцевий двосторонній розміром 9 мм вартістю 20, 00 гривень; ключ торцевий двосторонній розміром 10 мм вартістю 21 гривня, ключ торцевий двосторонній розміром 12 мм вартістю 25 гривень, ключ торцевий двосторонній розміром 14 мм вартістю 30 гривень, ключ торцевий двосторонній розміром 19 мм вартістю 48 гривень.

Все викрадене майно, невстановлена в ході слідства особа, поклала до рюкзаку, який знаходився у ОСОБА_4 , з яким вони зникли з місця скоєння злочину, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 239, 00 гривень..

Крім того, 14.10.2018, вночі, точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_4 спільно з невстановленою особою, перебуваючи навпроти будинку №93 по вул. Лермонтова у м. Краснограді Харківської області, побачили припаркований автомобіль ВАЗ 21061 д.н. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході слідства особою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за попереднім розподілом ролей залишився стояти неподалік автомобіля та спостерігав за обстановкою та у разі можливого їх викриття мав попередити невстановлену в ході слідства особу, поки остання безпосередньо, виконуючи свою роль, розбивала переднє пасажирське вікно автомобіля, після цього відчинила дверцята автомобіля, звідки викрала майно потерпілого ОСОБА_8 , а саме: магнітофон «PIONEER» vjltks MVH-170UB, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4071 від 08.11.2018 року 764, 00 гривні. Викрадене майно, невстановлена в ході слідства особа, поклала до рюкзаку, який знаходився у ОСОБА_4 , з яким вони зникли з місця скоєння злочину, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму 764, 00 гривні.

Крім того, 14.10.2018, вночі, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 спільно з невстановленою особою проходили повз будинку АДРЕСА_2 побачили припаркований автомобіль MITSUBISI PAJRO SPORT р.н. НОМЕР_5 що належить ОСОБА_9 , та з метою таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за попереднім розподілом ролей залишився стояти неподалік автомобіля та спостерігав за обстановкою та у разі можливого їх викриття мав попередити невстановлену в ході слідства особу, поки остання безпосередньо, виконуючи свою роль, розбивала переднє пасажирське вікно автомобіля, після цього відчинила дверцята автомобіля, таким чином проникши до володіння особи. В подальшому невстановлена особа, усвідомлюючи, що вона порушує право ОСОБА_9 на недоторканість володіння, закріплене ст. 30 Конституції України і бажаючи вчиняти саме такі дії, без дозволу та згоди власника автомобіля, шляхом відчинення дверей проникла до салону зазначеного автомобіля, де вчинила крадіжку майна, вартість якого є нижчою від мінімального розміру майнової шкоди необхідної для настання кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України, проте своїми діями невстановлена особа порушила право на недоторканість його володіння.

Крім того, 14.10.2018, вночі, точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_4 спільно з невстановленою особою, перебуваючи навпроти будинку №93 по вул. Соборній у м. Краснограді Харківської області, побачили припаркований автомобіль ВАЗ 2108 д.н. НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_10 .

Далі, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході слідства особою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за попереднім розподілом ролей залишився стояти неподалік автомобіля та спостерігав за обстановкою та у разі можливого їх викриття мав попередити невстановлену в ході слідства особу, поки остання безпосередньо, виконуючи свою роль, розбивала заднє пасажирське вікно автомобіля, з лівого боку, після цього відчинила дверцята автомобіля, звідки викрала майно потерпілого ОСОБА_10 , а саме: автомобільний компресор «Ураган» моделі «90110», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4071 від 08.11.2018 року 354, 00 гривні, набір автомобільних ключів рожко-накидні у кількості 6 штук «MASTTERTOOL» моделі «712106» вартістю 107, 00 гривні. Викрадене майно, невстановлена в ході слідства особа, поклала до рюкзаку, який знаходився у ОСОБА_4 , з яким вони зникли з місця скоєння злочину, чим завдали потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на вказану 461, 00 гривні.

Крім того, 14.10.2018, вночі, точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_4 спільно з невстановленою особою, перебуваючи навпроти будинку №14 по вул. Преображенській у м. Краснограді Харківської області, побачили припаркований автомобіль ВАЗ 21011 д.н. НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході слідства особою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за попереднім розподілом ролей залишився стояти неподалік автомобіля та спостерігав за обстановкою та у разі можливого їх викриття мав попередити невстановлену в ході слідства особу, поки остання безпосередньо, виконуючи свою роль, відчинила дверцята автомобіля, звідки викрала майно потерпілого ОСОБА_11 а саме: автомобільний ФМ модулятор FM трасмиттер авто МРЗ МНZ Н11 вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4071 від 08.11.2018 року 92, 00 гривні, автомобільний GPS навігатор торгової марки «GARMIN» моделі «NUVI 2689LMT» вартістю 5048, 00 гривень. Викрадене майно, невстановлена в ході слідства особа, поклала до рюкзаку, який знаходився у ОСОБА_4 , з яким вони зникли з місця скоєння злочину, чим завдали потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 5140,00 гривень.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, а саме порушення недоторканості володіння особи та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене групою осіб, повторно.

В пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе визнав повністю, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, підтвердивши обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, пояснивши, що він є сиротою, спочатку навчався в дитячому будинку до 9-го класу, потім його за державний бюджет було влаштовано до технікуму, однак звідти було відраховано за неявку на заняття та позбавлено право на гуртожиток. Після чого він тривалий час ніде не був зареєстрований, постійного місця мешкання не має, ночує та живе де заманеться. Кілька місяців тому він електричкою з м.Слов`янська Донецької області приїхав до м.Полтава, де познайомився з раніше судимим хлопцем. Після спілкування з яким, останній запропонував йому скоювати крадіжки з автомобілів.
Таким чином, з початку жовтня 2018 року вони разом скоїли ряд крадіжок з автомобілів та крадіжок іншого майна громадян в Полтавській області.
Потім ввечері 13 жовтня 2018 року вони з цією же особою приїхали до м.Красноград, де гуляли, відпочивали та вживали алкогольні напої. Після 12 години ночі, тобто в ніч з 13 на 14 жовтня вони вирішили скоювати крадіжки з автомобілей, припаркованих в дворах будинків. Для чого вони вибирали машини, де невстановлена сигналізація та відкривали двері автомобілів, а якщо не змогли відчинити, то розбивали скло автомобілів, проникали до машин та викрадали все майно, яке там знаходилось. Однак, коли вони вчиняли крадіжку з автомобіля Міцубіши, вони не почули, як спрацювала сигналізація і власник автомобіля вибіг з будинку та затримав його разом з рюкзаком, в якому були раніше викрадене майно з попередніх автівок, а спільнику вдалося втекти.
Просив суворо його не карати і щиро розкаявся у скоєних злочинах.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 згідно заяв просили судовий розгляд по даному кримінальному провадженні провести у їх відсутність, наслідки застосування ч.3 ст. 349 КПК України їм роз`ясненні і зрозумілі. Покарання просять призначити на розсуд суду, претензій до обвинуваченого не мають.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, в тому числі і обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, витрат на проведення експертиз.

Відповідно до вимог ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, сприяв змагальності сторін, які мали можливість самостійно обстоювати їхні правові позиції, права, свободи, законні інтереси, передбачені КПК України, сторони не були позбавлені права та можливості подавати до суду речі, документи, інші докази, заявляти клопотання, а також реалізувати інші права, сприяв рівності сторін у їх процесуальних правах, виходячи також із правових позицій, висловлених Європейським Судом з прав людини у п.24 рішення у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення у справі «Гуренка проти України № 2», в яких наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Таким чином, у суду є достатні підстави для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 в силу вимог ч.3 ст.373 КПК України, якою передбачено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до володіння особи та ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене групою осіб, повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та, що він з 9-ти років мав статус сироти, виховувався в дитячому будинку.

Обставин, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Судом вивчалися відомості про особу обвинуваченого та встановлено, що згідно характеристики Слов`янського енергобудівного технікуму, останній характеризується негативно: за період навчання погано орієнтувався у навчальному матеріалі, не володів теоретичними основами, з другого курсу припинив з`являтися на заняття, тому 03.07.2018 року був знятий із реєстрації в гуртожитку та відрахований із навчального закладу. Відповідно довідок, на обліку психіатричній лікарні та під наглядом лікаря-нарколога ОСОБА_4 не перебуває.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ч. ч.2, 3 ст. 12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, які наведені вище, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці.

Також на думку суду, саме покарання у виді обмеження волі буде запобігати вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає, так як обвинуваченого неможливо виправити без відбування покарання, оскільки він вчинив сім умисних злочинів, постійного місця проживання не має, у нього відсутні засоби до існування.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судово-товарознавчої та судово-дактилоскопічних експертиз необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Прокурор відповідно до ч.4 ст. 176 та ч.1 ст. 331 КПК України не звертався з письмовим клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому.

Разом з тим, суд вважає, що з метою виконання вироку можливо застосувати п.а ч.1 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 162; ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому таке покарання :

-за ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк один рік,

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.

За правилами ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання рахувати ОСОБА_4 з моменту фактичного затримання, а саме з 14 жовтня 2018 року.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи та судово-дактилоскопічної експертизи в розмірі 5 148,00 гривень, які перерахувати на р/р 300, код доходів 24060300, код одержувача 37886402, МФО 851011 УДКС України в Красноградському районі, Харківської області.

Речові докази: кутову шліфувальну машинку «MAKITA»; кутову шліфувальну машинку «Дніпро М моделі МШК -1150 р»; автомобільний компресор "Ураган"; автомобільний магнітофон "Соні", моделі "MEX", 1 флакон духів "AVON" під назвою "MEN"; 1 пляшка духів "MK HIGH INTENCINY", цигарки у кількості 20 штук, плеєр "Parckard Bell Pulse 6 Caps 1GB"; 3 рожкових накладних ключа «CHROME VANADIUM» на 10,13 та 18 мм; 5 автомобільних двохсторонніх торцевих ключів, розмірами на 9,10,12,14 та 19 мм; універсальна викрутка з ліхтариком 7 в одній; 2 чоловічих футболки чорного кольору; набір Г образних автомобільних ключів "INTERTOOLMT-0605" у кількості 9 штук; 3 G модем "HUAWEI Mobile Broadband E-173"; відеореєстратор «Garminмоделі WS-08-19"; МР -3 плеєр "Iriver SPS WOW pigital"; модулятор для автомобіля "FM Blue tooth x5plus"; ФМ модулятор "МР3 Н11"; набір автомобільних ключів рожково накидних у кількості 6 штук "MASTTER TOOL 712106" повернути їх власникам, а рюкзак чорного кольору-знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в Харківський апеляційний суд через Красноградський районний суд.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Обвинувачений, потерпілі мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя