Справа № 738/1555/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/252/18
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2018 року щодо нього,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з ухвалою суду засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та зарахувати у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 29.11.2016 року по 05.11.2017 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування терміну попереднього ув`язнення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд 1 інстанції мотивував своє рішення тим, що попереднє ув`язнення відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбування покарання.

В обґрунтування вимоги апеляційної скарги засуджений зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що перебуваючи в Кіровоградській установі виконання покарань він ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження з метою підготовки касаційної скарги, і саме під час перебування у вищевказаній установі, брав участь в судовому розгляді касаційних скарг. Тому він вимушено перебував у слідчому ізоляторі установи виконання покарань з 29.11.2016 року по 05.11.2017 року, тоді як вказана установа віднесена до установ виконання покарань посиленого режиму, а не середнього, як ДУ «Менська виправна колонія» № 91, у якій йому належало відбувати покарання.

Ухвала ВССУ від 22.08.2017 року набрала законної сили з моменту проголошення, проте він перебував у Кіровоградській УВП № 14 до 05.11.20117 року, а після був етапований до місця виконання покарання з належним режимом, який відповідав виду покарання, встановленим йому згідно вироку.

За таких обставин, вважає, що суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин справи, що вказує на неповноту судового рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, який підтримав подану засудженим апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком колегії суддів Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2016 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України йому у строк відбуття покарання зараховано термін перебування під вартою з 12 серпня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2016 року вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2016 року змінено в частині зарахування строку попереднього ув`язнення: відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 12 серпня 2015 по 29 листопада 2016 року включено, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_6 набрав законної сили 29 листопада 2016 року (а.п. 32).

Попереднє ув`язнення відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбування покарання.

Таким чином, час перебування засудженого в слідчому ізоляторі до відправки в установу відбування покарання, не охоплюється поняттям попереднього ув`язнення, яке закінчилося в день набрання вироком законної сили.

Крім того сам засуджений ОСОБА_6 перебував у місцях попереднього ув`язнення з власного бажання, для ознайомлення з матеріалами справи кримінального провадження, а не для проведення слідчих дій.

Доводи засудженого, про те що він перебував в Кіровоградській установі виконання покарань, оскільки ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження з метою підготовки касаційної скарги, і саме під час перебування у вищевказаній установі брав участь в судовому розгляді касаційних скарг, тому вимушено перебував у слідчому ізоляторі установи виконання покарань, є намаганням розширити застосування пільгового обчислення строку відбування покарання. Крім того, участь засудженого в судовому засіданні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ проходила в режимі відео конференції.

Попереднє ув`язнення визначається не умовами тримання в слідчому ізоляторі, а стадіями кримінального провадження, обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді взяття під варту і до набрання вироком законної сили. Якщо засуджені особи залишаються відбувати покарання в слідчих ізоляторах, строк відбування покарання їм зараховується в звичайному, а не в подвійному розмірі.

Отже, коли засуджений очікує відправки у виправну установу в умовах слідчого ізолятора, це не є правовою підставою для подвійного зарахування часу очікування в строк відбування покарання.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б потягли скасування чи зміну судового рішення, колегія суддів не вбачає, тому ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 404, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_6 , про відмову в зарахуванні в строк покарання терміну попереднього ув`язнення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4