Справа № 498/182/18
Провадження № 1-кп/496/188/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 7, 12, ч. 2 ст. 115, ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 березня 2018 року, у зв`язку з неможливістю утворення у Великомихайлівському районному судді Одеської області складу судової колегії для розгляду справи, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, п.п.1, 5, 7, 12, ч. 2 ст. 115, ст. 348, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, направлений до Біляївського районного суду Одеської області для здійснення судового провадження зі стадії підготовчого судового засідання.
В цей же день вказаний вище обвинувальний акт з додатками надійшов до Біляївського районного суду Одеської області та підготовче судове засідання було призначено на 29.03.2018 р. З цього часу розгляд справи перебуває на стадії підготовчого засідання, яке відкладалось 17 разів в зв`язку з неявкою потерпілих по справі - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які проживають за межами Одеської області, а саме в Вінницькій і Житомирській областях та з невідомих підстав жодного разу на виклики суду в судові засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про день, час та місце розгляду справи. При цьому поштові повідомлення повертаються з відміткою «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання». Також потерпілі викликались до судових засідань шляхом SMS-повідомлень. При цьому від ОСОБА_15 та ОСОБА_16 надійшли заяви (а.с. 210 том 2, а.с. 71, 69 том 3), про розгляд справи за їх відсутності та зазначено, що претензій до обвинувачених не мають. Однак, вказані заяви належним чином не завірені, особи потерпілих не встановлені (секретарем сільської ради, нотаріально тощо), а тому суд їх не може прийняти до уваги.
Потерпілі ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та їх представник ОСОБА_21 з`явились в підготовче судове засідання тричі: 17.04.2018 року, 11.05.2018 року та 01.08.2018 року. Потерпілі ОСОБА_22 та ОСОБА_23 з`явились в судове засідання лише одного разу - 01.08.2018 року. Особи вказаних потерпілих встановлені судом та вони подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому вказали, що матеріальних та моральних претензій до обвинувачених не мають і висловили свою думку щодо міри покарання обвинуваченим (а.с. 243-248 том 2).
Крім того, інформація про час та місце розгляду справи, виклики потерпілих в судове засідання також неодноразово розміщувалась на сайті Біляївського районного суду Одеської області.
Обвинуваченими та їх захисниками неодноразово зверталась увага на неявку потерпілих в судові засідання, на ігнорування викликів суду.
14.06.2018 року та 26.06.2018 року Біляївським районним судом за клопотаннями обвинувачених та їх захисників на потерпілих були накладені грошові стягнення у зв`язку з їх неодноразовим неприбуттям на виклики суду, а також не наданням доказів поважності неприбуття на виклики.
Досудове розслідування по справі здійснювалось прокуратурою Одеської області та підтримання обвинувачення в суді було покладено на Іллічівську місцеву прокуратуру з керівництвом старшого групи прокурорів прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_24 .
Суд неодноразово звертав увагу прокурорів, які підтримували обвинувачення по вказаному кримінальному провадженню, щодо уточнення адреси проживання потерпілих, їх місця знаходження та забезпечення явки потерпілих в судове засідання, однак в судових засіданнях прокурори ОСОБА_25 та ОСОБА_6 зазначили, що встановити місцезнаходження потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не можливо, зі слів співробітників поліції потерпілі відмовились прибувати до Біляївського районного суду Одеської області у зв`язку з великою відстанню.
В свою чергу суд неодноразово роз`ясняв прокурорам про можливість проведення судових засідань в режимі відеоконференцзв`язку.
При цьому жодного разу клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції з боку прокурорів, які підтримували обвинувачення по вказаному кримінальному провадженню, заявлено не було.
В черговий раз, в судовому засіданні, на питання головуючого щодо забезпечення явки потерпілих в судове засідання чи надання інформації щодо їх місцезнаходження прокурор повідомив, що забезпечити їх явку не має можливості.
Крім того, судом двічі направлялися листи на адресу керівництва управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Одеської області щодо обставин нез`явлення потерпілих у судові засідання та щодо прокурорів, які підтримують обвинувачення по даному кримінальному провадженню, які залишилися без відповіді.
19 грудня 2018 року в зв`язку з неможливістю забезпечення явки потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в судове засідання, встановлення їх осіб, що призводить до порушення розумних строків розгляду даного кримінального провадження, судом вказані обставини були поставлені на обговорення.
Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судовому засіданні в черговий раз звернули увагу суду на те, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки, також підкреслили, що сторона обвинувачення не бажає з`явлення потерпілих до суду, тому нічого не бажає робити, особи потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не ідентифіковані, виникає сумнів взагалі їх існування. Крім того, захисник ОСОБА_9 зазначив, що приймав участь з початку проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, та він жодного разу не бачив потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , при цьому по матеріалам справи вони були допитані по справі в якості свідків, а потім і з яких підстав набули статусу потерпілих йому не відомо. Крім того, у справі відсутня інформація щодо перебування їх в трудових відносинах з охоронною фірмою, тому вважали за доцільне повернення обвинувального акту прокурору.
Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в судовому засіданні також наполягали на поверненні обвинувального акту прокурору, при цьому пояснили, що вони ніколи не бачили потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 під час досудового розслідування, їм не відомо хто вони є і яке відношення мають до даного кримінального провадження.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту, просив суд в черговий раз відкласти підготовче судове засідання та знову викликати потерпілих до судового засідання.
Потерпілі ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 в підготовче судове засідання не з`явились, але подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
В підготовче судове засідання потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.
Заслухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
На підставі ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
В свою чергу, обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, встановленим ст. 291 КПК України, яка передбачає вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим та прокурором.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що закріплено статтею 8 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по-батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство).
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 57 КПК України потерпілий зобов`язаний прибути за викликом судді, а в разі неможливості своєчасного прибуття завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття.
В даному кримінальному провадженні, судом неодноразово призначалися підготовчі судові засідання на 29.03.2018 року, 30.03.2018 року, 04.04.2018 року, 17.04.2018 року, 07.05, 2018 року, 11.05.2018 року, 04.06.2018 року, 14.06.2018 року, 26.06.2018 року, 01.08.2018 року, 21.08.2018 року, 06.09.2018 року, 25.09.2018 року, 03.10.2018 року, 28.11.2018 року, 29.11.2018 року, 19.12.2018 року, в які потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 жодного разу не з`явилися, про причини не явки суд не повідомляли, також на адресу суду поверталися конверти з відміткою Укрпошти «за спливом строку зберігання».
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Виходячи з положень п. 2 та 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство кожного обвинуваченого та потерпілого.
Всупереч вищевказаним нормам, обвинувальний акт не містить достовірних даних про особи потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , оскільки вони викликались у судове засідання за вказаними у обвинувальному акті адресами, однак, за вказаними адресами не проживають, що підтверджується повернутими на адресу суду конвертами із відповідними помітками. За вказаними в обвинувальному акті адресами потерпілі не проживають, їх точне нинішнє місцезнаходження - невідоме, про що також неодноразово повідомляли прокурори, які підтримували державне обвинувачення у суді.
Суд прийшов до переконання, що у зв`язку з зазначеними вище обставинами в черговий раз відкладати підготовче судове засідання є недоцільним, вказане приводить до порушення прав обвинувачених, передбачених ч. 1 ст. 21 КПК України на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, а також ст. ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» згідно з якою, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Також суд наголошує на тому, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не встановлені дані про осіб потерпілих, а саме: місце проживання потерпілих, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості належним чином повідомити потерпілих про час та місце розгляду справи, що унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, що в свою чергу призводить до порушення розумних строків розгляду даного кримінального провадження та право обвинуваченого на своєчасний, повний та всебічний розгляд кримінального провадження відносно нього.
Частиною 5 ст. 9 КПК України встановлено, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що не розглядає помилок щодо питань факту або права, яких припустилися національні суди, якщо тільки такі помилки не порушили права та свободи, що охороняються Конвенцією коли, як виняток, можна стверджувати, що помилки становлять несумісну зі статтею 6 Конвенції «несправедливість».
Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року зазначив, що поняття «обвинувачення» для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (див. "Фоті та інші проти Італії" (Foti and Others v. Italy), рішення від 10 грудня 1982 року, п. 53, та "Озтурк проти Німеччини" (Ozturk v. Germany), рішення від 21 лютого 1984 року, п. 53).
Крім того, у рішенні по справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, ЄСПЛ зазначає на те, що у тексті п. п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (справа «Камасінскі проти Австрії» рішення від 19.12.1989 року).
Також, ЄСПЛ нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції, де необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії», рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та ін. проти Австрії»).
З огляду на вищевикладене, судом були прийняті всі передбачені чинним кримінальним процесуальним законодавством міри для виклику потерпілих в підготовче судове засідання, крім того з боку суду майже в кожному судовому засіданні роз`яснювалось прокурорам, які підтримують обвинувачення по вказаному кримінальному провадженню, про можливість проведення судових засідань в режимі відеоконференцзв`язку, разом з тим жодного разу клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції з боку прокурорів заявлено не було.
У зв`язку з чим суд, виконавши вимоги, передбачені КПК України, щодо виклику потерпілих до суду за адресою, зазначеною органом досудового розслідування в обвинувальному акті, та вичерпавши всі можливі варіанти виклику потерпілих, позбавлений можливості провести підготовче судове засідання та призначити справу до судового розгляду.
Зазначене, на думку колегії суду, свідчить, що в ході досудового розслідування не було встановлено з достатньою повнотою відомості про особу потерпілих, а саме місце їх знаходження (проживання). При розгляді справи в суді цю неповноту досудового розслідування усунути неможливо.
Крім того, в порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України фабула обвинувального акту містить відомості про висновки експертів, а саме, посилання на докази у кримінальному провадженні, що є недопустимим.
Висновки експертів у кримінальному провадженні відносяться до статусу доказів і мають надаватися суду прокурором лише на відповідній стадії судового провадження для підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті і на які в подальшому суд може посилатися при ухвалені вироку.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, що унеможливлює призначення його до судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає КПК України.
Всі ці вищезазначені процесуальні порушення КПК України, позбавляють суд вирішити питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду, враховуючи строки судового розгляду, та керуючись вимогами ст.. 314 КПК України, суд вимушений повернути даний обвинувальний акт прокурору
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 472, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №000283 від 10.08.2017 року відносно ОСОБА_11 за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, п.п.1, 5, 7, 12, ч. 2 ст. 115, ст. 348, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_12 за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, п.п.1, 5, 7, 12, ч. 2 ст. 115, ст. 348, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України - повернути прокурору відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_24 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3 .

Повний текст ухвали складено 21.12.2018 року.