Справа №705/801/17
1-кс/705/70/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2019 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні клопотання ст.слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінальному провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 31.01.2017 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
06 січня 2019 року ст.слідчий Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням, погодженим прокурором Уманської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яким володіла, користувалась та розпоряджувалась гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме : грошові купюри номіналом 100 грн. серія та номер МН 5071929, СЖ 3604954, 50 грн. УИ 5982142, УН 0430947, 20 грн. СГ 3689144, ТГ 0162640, 10 грн. - ЦА 9258661, з яких грошові купюри номіналом 100 грн. серія та номер МН 5071929, СЖ 3604954, УН 0430947, 20 грн. СГ 3689144, ТГ 0162640, 10 грн. - ЦА 9258661.

В обґрунтування клопотання зазначив, що Уманським ВП ГУНП в Черкаській області розслідується вказане кримінальне провадження, тому накладення арешту на вище перелічені грошові кошти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, місять відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші та інші цінні речі, набуті кримінально-протиправним шляхом, а також з метою забезпечення конфіскації майна. Накладення арешту на вказане майно необхідно для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення відчуження. Метою накладення арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та документи додані до нього, суд вважає, клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним статті 98цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Клопотання слідчого подано у строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України та відповідає вимогам, встановленим ст.171 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди та є речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, накладення арешту на вказані в клопотанні слідчого грошові кошти є доцільним, оскільки дозволить запобігти його знищенню, пошкодженню, перетворенню, відчуженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-172, 309-310, 369, 371-372, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 31.01.2017 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно ОСОБА_5 вилученого в ході проведення її особистого обшуку, а саме:
- дві грошові купюри номіналом 100 грн. серія та номер МН 5071929, СЖ 3604954, одна грошова купюра номіналом 50 грн. серія та номер УН 0430947, дві грошові купюри номіналом 20 грн. серія та номер СГ 3689144, ТГ 0162640, одна грошова купюра номіналом 10 грн. серія та номер ЦА 9258661.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1