ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/313/18 Справа № 190/407/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0000368 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Мар`янівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 30.03.2017 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ст.75 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі із доповненнями, обвинувачений просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та направити матеріали кримінального провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в суді першої інстанції він повністю визнав свою вину, не оспорював фактичні обставини, разом з тим, відповідно до виписки із його медичної карти № 448 від 03 лютого 2016 року, він хворіє рядом хронічних захворювань, а саме: міотопією Томсона, органічним ураженням центральної нервової системи у вигляді системного недорозвитку мови середнього ступеня, розумова відсталість, що на його думку вплинуло на намір вчинити інкримінований йому злочин.
Однак, він приховав від суду факт наявності у нього наведених вище хвороб, у зв`язку з чим, відносно нього не була призначена та не проведена судова психіатрична експертиза щодо встановлення стану осудності, обмеженої осудності чи неосудності в момент вчинення ним злочину, що є підставою для скасування рішення суду.
Вважає, суд першої інстанції не врахував досудову доповідь органу пробації, в якій зазначена інформація про те, що він має неповну середню освіту, має значні труднощі з читанням, письмом та простимі арифметичними діями, а також вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року, в якому встановлено, що він є інвалідом 3-ї групи, тобто має фізичні або психічні вади.
Зазначає про те, що суд розглянув вказане кримінальне провадження щодо нього, який не здатен реалізувати належним чином своє право на захист, без залучення у кримінальному провадженні захисника за призначенням, чим порушив вимоги п. 3 ч. 2 ст.52 КПК України щодо обов`язкової участі захисника у кримінальному провадженні для нього.
Посилається на те, що судом першої інстанції грубо порушені вимоги ч. 2 ст. 314 КПК України, оскільки судом його не було повідомлено про дату та час проведення підготовчого судового засідання, що підтверджується матеріалами кримінального провадження про відсутність доказів його повідомлення.
Вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03.03.2017 року, та остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців; також вирішено питання щодо речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, 10.03.2018 року, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_8 , повторно, умисно, з корисливої зацікавленості, з метою таємного викрадення чужого майна, через хвіртку проник на територію домоволодіння ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 , де з господарського приміщення таємно викрав козу, вагою 30 кг., вартістю 810 гривен.
ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 шкоду на суму 810 гривен.
Кримінальне провадження розглянуто на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченого, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад.

Крім того, згідно із ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду, та приймається відповідне судове рішення, передбачене ч. 2 ст. 314 КПК України.

Положеннями статті 59 та пунктом 6 частини 3 статті 129 Конституції України закріплено конституційне право громадян на захист від обвинувачення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частинами 1, 6 статті 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Забезпечення права на захист є однією з основних засад кримінального провадження, як зазначено в пункті 13 частини 1 статті 7 КПК України.

Відповідно до ст. 20 КПК України обвинувачений має право на захист, яке полягає в наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

Обвинувачений згідно зі ст. 42 КПК України має певні права у підготовчому судовому засіданні, і суд зобов`язаний створити умови для їх реалізації.

Дані вимоги закону суд першої інстанції належним чином не виконав.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду судом не було встановлено в повному обсязі даних, які характеризують обвинуваченого, зокрема, не з`ясовувався психічний чи фізичний стан обвинуваченого.

Проте під час апеляційного провадження з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_8 хворіє рядом хронічних захворювань, а саме: міотопією Томсона, органічним ураженням центральної нервової системи у вигляді системного недорозвитку мови середнього ступеня, розумова відсталість, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 448 від 03 лютого 2016 року (а. к. п. 65).

Отже, встановлені обставини свідчать про нез`ясування судом першої інстанції питання наявності психічних вад, які перешкоджають самостійній реалізації своїх прав обвинуваченим, порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 242 КПК України, оскільки не було проведено експертизи щодо визначення психічного стану обвинуваченого за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності, внаслідок чого кримінальне провадження було розглянуто за відсутності захисника, участь якого є обов`язковою, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, для застосування якого суд мав впевнитися, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Разом з тим, суд, у порушення вимог ч. 1 ст. 314 КПК України, провів підготовче судове засідання від 12 квітня 2018 року без участі обвинуваченого ОСОБА_8 , що підтверджується відсутністю повідомлень та смс-повісток про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання, та є порушенням прав обвинуваченого на його участь у судовому засіданні.

Стаття 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого та захисника, якщо їх участь є обов`язковою.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Отже, враховуючи допущені порушення права на захист обвинуваченого, вищевказане судове рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, що передбачено ст. 415 КПК України.

При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам кримінального і кримінального процесуального закону.

Також враховуючи, що оскільки обвинуваченого ОСОБА_8 було взято під-варту на виконання вироку П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року, який підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для його звільнення з-під варти.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року задовольнити.
Вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року щодо ОСОБА_8 - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Звільнити з-під варти ОСОБА_8 .
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4