Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/243/2019 Справа №641/7762/18
УХВАЛА
25 січня 2019 року слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
Слідчий СВ Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням з начальником Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на цей час належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу за № 292 від 29.03.2018, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 .
До Харківської місцевої прокуратури № 5 надійшло звернення ОСОБА_7 про те, що в квітні 2016 року невідомі особи шахрайським шляхом, заволоділи квартирою АДРЕСА_2 , яка належить гр. ОСОБА_7 , чим завдали матеріальну шкоду.
02.04.2016 гр. ОСОБА_8 на підставі довіреності від імені гр. ОСОБА_7 , посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетрівського міського нотаріального округ ОСОБА_9 25.02.2016 року за реєстровим № 170, за договіром купівлі-продажу квартири, продано вищевказану квартиру гр. ОСОБА_10 . Також встановлено, що 26.05.2016 Комінтернівським районним судом м.Харкова за позовом гр. ОСОБА_10 визнано ОСОБА_7 такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що за адресою: АДРЕСА_1 проживала до 15.05.2015 року, потім поїхала до м.Бердянськ. В квітні 2016 року повернувшись додому встановила, що в вищевказаній квартирі проживають інші власники. При цьому ні яких документів на вищевказану квартиру не підписувала, паспорт громадянина України, який видавався в Дніпропетровської області не получала.
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 292 від 29.03.2018 квартира за адресою: АДРЕСА_1 на цей час належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу за № 292 від 29.03.2018, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу.
Таким чином, вбачається, що на підставі довіреності від імені гр. ОСОБА_7 , посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 25.02.2016 року за реєстровим № 170, яку гр . ОСОБА_7 ніколи не підписувала та не знала про її існування була здійснена незаконна угода. Згідно цієї угоди право власності на вищевказану квартиру перейшло до іншої особи.
Згідно витягу з Єдиного реєстру нотаріусів, офіс приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю № 8658, в даний час знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , тел.: НОМЕР_1 , 770-64-89.
В судове засіданні слідчий не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
За п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи те, що тимчасово вилучене майно, відповідає критеріям ст.98 КПК України, і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на зазначене майно.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 175, 309, 395КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на цей час належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу за № 292 від 29.03.2018, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1