ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001991 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

за ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

17.04.2017 року близько 11 години, ОСОБА_4 перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 .

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, а саме: в квартиру АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, за вказаних вище обставин, ОСОБА_4 , враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та залишаються таємними, підійшов до вхідних дверей зазначеної квартири АДРЕСА_4 . Знаходячись у вказаному місці, скориставшись ключем від вхідних дверей, який заздалегідь залишив собі без відома власника квартири, так як раніше змінював замок вказаній квартирі, ОСОБА_4 , відкрив вказані вхідні двері та таким чином незаконно проник до приміщення зазначеної квартири.

Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи в приміщенні вказаної квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , оглянувши приміщення квартири виявив та викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме:

ноутбук торгівельної марки «Lenovo», в корпусі чорного кольору, вартістю 7000 грн.;

ноутбук торгівельної марки «MSI», в корпусі чорного кольору, вартістю 3000 грн. ;

планшет торгівельної марки «Lenovo», в корпусі чорного кольору, вартістю 2500 грн.

Після цього, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 12500 грн.

Крім цього, 05.06.2017 близько 11 години , ОСОБА_4 перебував поблизу будинку АДРЕСА_5 .

У цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення у житло, а саме: в квартиру АДРЕСА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, що належить ОСОБА_7 , всупереч вимог статті 30 Конституції України, якою передбачено право на недоторканість житла, не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу власника, достеменно знаючи, що ОСОБА_7 відсутня в квартирі, ОСОБА_4 , враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та залишаються таємними, підійшов до вхідних дверей зазначеної квартири АДРЕСА_7 .

Знаходячись у вказаному місці, скориставшись заздалегідь підготовленим предметом, застосовуючи фізичну силу, шляхом пошкодження серцевини врізного замка, відкрив вказані вхідні двері та незаконно проник до вказаної квартири у такий спосіб.

Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи в приміщенні вказаної квартири АДРЕСА_6 , ОСОБА_4 , оглянувши приміщення квартири та не заподіявши жодної матеріальної шкоди ОСОБА_8 , місце вчинення кримінального правопорушення залишив, однак таким чином порушив недоторканість житла останньої.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна, поєднаного із проникненням у житло (крадіжка), ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному проникненні до житла, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що дійсно вчинив злочин за обставин, зазначених у обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому зазначив, що щиро розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст.349 КПК України. Просив суворо не карати.

Захисник показав, що слід врахувати особу обвинуваченого, те що останній щиро розкаявся та вину визнав. Просив за ч. 3 ст. 185 КК України призначити покарання ОСОБА_4 3 роки позбавлення волі, а за ч. 1 ст. 162 КК України 3 роки обмеження волі. Остаточне покарання призначити у виді 3 років позбавлення волі. Зарахувати останньому в строк відбутого покарання час його тримання під вартою та речові докази залишити законному володільцю.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

Потерпілі при визначені міри покарання обвинуваченому просили суворо покарати обвинуваченого.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведеною та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, як таємне викраденя чужого майна, поєднане із проникненням у житло (крадіжка) та незаконне проникнення до житла.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, враховує посередню характеристику ОСОБА_4 за місцем проживання, те, що останній раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, потерпілі матеріальних претензій до обвинуваченого не мають, однак просять суворо покарати останнього, скоїв умисне кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, яке відносяться до тяжких злочинів, та за ч. 1 ст. 162 КК України кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, відповідно до ст.12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до положень ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах ізоляції від суспільства та призначає ОСОБА_4 міру покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції статті, оскільки вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов потерпілими не заявлено.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати ОСОБА_4 в строк відбутого покарання час його тримання під вартою з моменту затримання 12.07.2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 162 КК України 1 рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбутого покарання час його тримання під вартою, а саме з моменту затримання 12.07.2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази по вказаному кримінальному провадженню, а саме: ноутбук торгівельної марки «MSI», планшет торгівельної марки «Lenovo» - залишити у законного власника ОСОБА_6 , DVD-R диск «Videx» - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз в даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов потерпілими не заявлено.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1