Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2008/18
Провадження № 1-кп/723/2513/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження №0000678 від 25.11.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рідківці, Новоселицького району, Чернівецької області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , місце проживання зареєстроване в АДРЕСА_2 , з базовою вищою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, щодо якого запобіжний захід не обирався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

встановив:
24.11.2017 року приблизно о 21-00 год., обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи вантажним бортовим тентовим автомобілем марки «MAN», номерний знак НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби поза межами населеного пункту по автодорозі сполученням Чернівці - Сторожинець, яка розташована в адміністративних межах с. Заволока, Сторожинецького району, зі сторони м. Чернівці в напрямку м. Сторожинець. Наближаючись до будинку № 3 по вул. Сторожинецькій, яка освітлювалась вуличним електроосвітленням, водій ОСОБА_3 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, під час виконання в невстановленому місці маневру обгону попутного автомобіля марки «Ford-Transit», номерний знак НОМЕР_2 , перетнувши вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. ПДР, рухаючись по зустрічній смузі руху допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який рухався в попутному напрямку по проїжджій частині дороги.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до висновку СМЕ № 875 від 05.02.2018, спричинено смерть, яка настала від набряку та набухання речовини головного мозку, який розвинувся внаслідок відкритого зламу кісток основи та склепіння черепа з забоєм речовини головного мозку та розвитком підоболонкових крововиливів.
Вказану дорожньо-транспортну пригоду обвинувачений ОСОБА_3 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.1 та горизонтальної розмітки 1.1 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:
-п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
-п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
-п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
-34.1 Горизонтальна розмітка:
-1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено.
Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, і його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснив, що 24.11.2017 року приблизно о 21 год. їхав з м.Чернівці в Сторожинецькому напрямку автомобілем марки «МАN» з вантажем приблизною вагою 600-700 кг. Технічний стан транспортного засобу був нормальний. Був туман, освітлення погане. Перед ним рухався на невеликій швидкості транспортний засіб марки «Форд Транзит». Він вирішив обігнати даний транспортний засіб, так як перешкод для обгону не було. Туман був ближче до землі, а вище 1,5 м. було ясно, видимість добра. Для здійснення обгону почав набирати швидкість до 60-75 км. Коли почав обгін, побачив силует людини, натиснув на гальма, але наїзду на потерпілого не уникнув. Зупинився, вийшов, щоб надати допомогу, попросив тих, хто були на місці події викликати швидку допомогу, поліцію, сам перебував у шоковому стані, не усвідомлював, що вже пізно. Наїзд на пішохода стався на проїжджій частині зустрічної смуги руху на 1.5 м. від суцільної лінії, яка була на тій ділянці дороги. Він не мав права здійснювати обгін, пересікаючи суцільну лінію, але зустрічного транспорту не було. Потерпілого побачив за 5-8 метрів до наїзду. В судовому засіданні попросив пробачення у потерпілої, пояснив, що раніше з нею не спілкувався, так як виконував рекомендації її родичів, а в подальшому її адвоката не контактувати з нею, щоб не травмувати. У вчиненому розкаявся, просив пробачення за допущену ним необережність під час керування транспортним засобом. Просив врахувати, що він оплатив всі витрати на проведення поминального обіду на 200 осіб. Просив суворо не карати, не позбавляти прав керування транспортним засобом, так як це дає дохід для утримання сім`ї, в якій є двоє неповнолітніх дітей, а він єдиний годувальник. Цивільний позов визнав.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками судового розгляду не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, допиту потерпілої, дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, дослідження матеріалів щодо речових доказів та процесуальних витрат, пояснивши, що фактичні обставини обвинувачення йому зрозумілі і їх не заперечує, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти скороченого порядку судового розгляду, вказавши, що наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України їй зрозумілі, а також надала суду показання про те, що вона є матір`ю загиблого внаслідок ДТП ОСОБА_7 . На місці ДТП вона не була. Про аварію і загибель сина дізналася ввечері від чоловіка, однак рідні не дозволили їй піти на місце ДТП. Від обвинуваченого не побачила каяття, він не приходив, не дзвонив, до судового розгляду вона його не бачила. Лише в ході судового розгляду відшкодував 70 тис.грн. Цивільний позов в сумі 180 тис.грн. підтримує, просила його задовольнити. Не заперечувала того, що обвинувачений оплатив витрати на поминальний обід на 200 осіб (ціна за 1 особу становила в межах 120-130 грн.), для перевезення яких замовляв автобус. Просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Виступ свого представника в судових дебатах підтримала.

Представник потерпілої не заперечував проти скороченого судового розгляду. Вказував на відсутність щирого каяття в обвинуваченого, невідшкодування завданої шкоди в повному розмірі, і наполягав на призначенні покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст.12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, вчинений з необережності.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він є особою раніше не судимою, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, сім`я є багатодітною, на утриманні має двох неповнолітніх дітей.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст..66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування моральної шкоди. При цьому суд не погоджується з доводами представника потерпілої щодо відсутності щирого каяття як обставини, що пом`якшує покарання, оскільки в ході судового розгляду обвинувачений повністю визнав свою провину, критично оцінив свої дії, просив пробачення у потерпілої, висловивши свій жаль з приводу вчиненого, пояснив, що за рекомендаціями родичів та адвоката не спілкувався з потерпілою, щоб не травмувати її стан.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст..67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Визначаючи міру покарання, суд враховує тяжкість злочину, вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймає до уваги особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, повне визнання ним своєї вини, те, що відразу після вчинення злочину розпочав відшкодування реальної шкоди, оскільки сплатив витрати на проведення поминок, визнав повністю цивільний позов, у відшкодування якого сплатив 70 тис.грн., що є істотним розміром і пояснив, що надалі буде сплачувати заявлену суму моральної шкоди. За наведених обставин суд вважає можливим призначити основне покарання із застосуванням ст.75 КК України, що сприятиме відшкодуванню обвинуваченим завданої шкоди.

Також суд вважає, що підлягає застосуванню додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами і не вбачає підстав не призначати його обвинуваченому, оскільки він не підтвердив документально обставини, на які посилався про те, що керування транспортними засобами є його видом діяльності і єдиним джерелом доходу.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь 250 тис.грн. моральної шкоди та 4954,28 грн. витрат з оплати правової допомоги адвоката. В ході судового розгляду зменшила розмір вимог про стягнення моральної шкоди до 180 тис.грн. в зв`язку із частковим відшкодуванням обвинуваченим.

Суд вважає, що вимоги про відшкодування моральної шкоди є обгрунтованими, оскільки внаслідок протиправних дій обвинуваченого спричинено смерть сина потерпілої, що безумовно завдало їй глибоких душевних страждань. При цьому суд не вдається до аналізу обгрунтованості розміру моральної шкоди, зважаючи на визнання позову обвинуваченим.

Відповідно до ч.1 ст.118, ч.1 ст.124 КПК України витрати на правову допомогу належать до процесуальних витрат, які суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого у разі ухвалення обвинувального вироку на умови їх документального підтвердження.

На підтвердження витрат потерпілої на правову допомогу в сумі 4954,28 грн. надано угоду про надання правової допомоги від 03.05.2018 р., розрахунок суми гонорару за договором про надання правової допомоги, акт виконаних робіт від 05.11.2018 року, розрахункову квитанцію, видану адвокатом ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував щодо витрат на правову допомогу і їх розміру.

Виходячи з наведеного, цивільний позов потерпілої підлягає задоволенню.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст.100, 124, 368-370, 373,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди 180000 грн. (сто вісімдесят тис.грн.) та процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 4954,28 грн.

Речовий доказ у кримінальному провадженні бортовий тентовий вантажний автомобіль марки «MAN», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на охоронюваному майданчику, який розташований в с.Заволока, вул.Сторожинецька, 3, повернути власнику ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 3352,66 грн. (три тисячі триста п`ятдесят дві грн. 66 коп).

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ