Справа № 206/6613/18
Провадження № 1-кп/206/457/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретареві - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження № 0001188 від 07.11.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого неповну середню освіту, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.10.2000 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.140, ч.2 ст.140, ч.1 ст.145, ч.3 ст.193, ст.42 КК України (ред.1960року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 25.09.2002 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.4 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 28.07.2008 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.263, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 15.10.2010 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 31.07.2015 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 10.09.2015 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

- 13.10.2015 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3ст.185КК України, ч.4 ст.70 КК України до 4 років

2 місяців позбавлення волі.

- Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.09.2017 на підставі ст.82КК України замінено невідбуту частину строку покарання більш м`якою обмеженням волі.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, знову вчинив умисне кримінальне правопорушення.

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.10.2015 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі та для відбування покарання 25.11.2015 його направлено до Синельниківської виправної колонії №94.
Відповідно до ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.09.2017 року, на підставі ст.82 КК України ОСОБА_3 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.10.2015 року, більш м`яким у виді обмеження волі на невідбутий строк покарання 1 рік 11 місяців 11 днів.
ОСОБА_3 , на підставі вищевказаної ухвали суду17.10.2017 прибув до Державної установи «Ігренський виправний центр (№ 133)», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерева, 5 для відбування покарання у вигляді обмеження волі, де під розписку ознайомлений з межами адміністративної території вказаної установи, порядком відбування покарання у вигляді обмеження волі, обов`язками, встановленими Правилами внутрішнього розпорядку установи, та попереджений про кримінальну відповідальність за ст.390 КК України.
У подальшому ОСОБА_3 , являючись особою, що засуджена і відбуває покарання у виді обмеження волі,маючи умисел на систематичне порушення встановлених правил проживання, перебуваючи на території

ДУ «Ігренський виправний центр (№133)», розташованого за адресою:
м. Дніпро, вул. Бехтерева, буд.5, упродовж 2017-2018 років неодноразово порушував встановлені для засуджених правила проживання в ДУ «Ігренський виправний центр (№133)», а саме:

1) 28.10.2017 приблизно о 21годині ОСОБА_3 затриманий співробітниками установи у приміщенні карантинної дільниці і розподілу за зберігання заборонених речей, а саме медичного шприца об`ємом 2,0мл. та 4 голок до медичних шприців, чим порушив пункт 3 розділу 3 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджений наказом Міністерства юстиції України №2186/5 від 29.12.2014 року. За вказане порушення 03.11.2017 йому оголошено стягнення у вигляді догани;

2) 01.03.2018 приблизно о 06годині 20 хвилин під час проведення перевірки житлової зони співробітниками адміністрації установи виявлено, що ОСОБА_3 у приміщенні кімнати №5 СПС №1 завісив оглядове вікно у кімнаті, чим перешкоджав нагляду за діями засуджених, чим порушив пункт 3 розділу 3 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджений наказом Міністерства юстиції України №2186/5 від 29.12.2014 року. За вказане порушення 06.03.2018 йому оголошено стягнення у вигляді догани;

3) 01.03.2018 приблизно о 20 годині 20 хвилин при проведенні перевірки житлової зони установи ОСОБА_3 у приміщенні кімнати №5 СПС №1 палив цигарку, чим порушив пункт 3 розділу 3 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджений наказом Міністерства юстиції України №2186/5 від 29.12.2014 року. За вказане порушення 05.03.2018 йому оголошено стягнення у вигляді попередження;

4) 03.03.2018 приблизно о 18годині під час проведення перевірки житлової зони, співробітниками адміністрації установи виявлено, що ОСОБА_3 у приміщенні кімнати №5 СПС №1 зберігав заборонені речі, а саме медичний шприц об`ємом 2,0 мл. та голку до медичного шприца, чим порушив пункт 3 розділу 3 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджений наказом Міністерства юстиції України №2186/5 від 29.12.2014 року. За вказане порушення 07.03.2018 за зберігання заборонених речей до нього застосовано стягнення у вигляді 5 діб ДІЗО;

5) 07.03.2018 приблизно о 06годині 40 хвилин під час проведення перевірки житлової зони співробітниками адміністрації установи виявлено, що ОСОБА_3 у приміщенні кімнати №5 СПС №1 зберігав одноразовий медичний шприц із голкою до медичного шприца, а також під вікном вказаної кімнати скляну пляшку об`ємом 100 мл. із рідиною коричневого кольору, схожу на наркотичний засіб «опій», яку він вихватив з рук співробітника установи та з нею побіг у бік СПС №4, чим порушив пункт 3 розділу 3 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджений наказом Міністерства юстиції України №2186/5 від 29.12.2014 року. За вказане порушення 12.03.2018 за перешкоджання діям персоналу установи до нього застосовано стягнення у вигляді 10 діб ДІЗО;

6) 07.03.2018 о 10годині 05 хвилин на території ДУ «Ігренський виправний центр (№133)» співробітником адміністрації установи виявлено ОСОБА_3 , який, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР» від 16.03.2018 за №606, перебував у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив пункт 3 розділу 3 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджений наказом Міністерства юстиції України №2186/5 від 29.12.2014 року. За вживання наркотичних засобів 04.06.2018 до нього застосовано стягнення у вигляді 5 діб ДІЗО;

7) 08.10.2018 приблизно о 15годині ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні чергової частини ДУ «Ігренський виправний центр (№133)», в ході бесіди зі співробітниками адміністрації установи вів себе нетактовно, що виразилось у застосуванні у бік останніх нецензурної лайки, чим порушив пункт 3 розділу 3 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджений наказом Міністерства юстиції України №2186/5 від 29.12.2014 року. За вказане порушення, 09.10.2018 за нетактовну поведінку до нього застосовано стягнення у вигляді 3діб ДІЗО;

8) 08.10.2018 о 16годині 05 хвилин на території ДУ «Ігренський виправний центр (№133)» співробітником адміністрації установи виявлено ОСОБА_3 , який, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР» від 18.10.2018 за №3011, перебував у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив пункт 3 розділу 3 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджений наказом Міністерства юстиції України №2186/5 від 29.12.2014 року. За вживання наркотичних засобів 01.11.2018 до нього застосовано стягнення у вигляді 2 діб ДІЗО;

Своїми умисними діями, направленими на ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, ОСОБА_3 вчинив 8 дисциплінарних проступків, тим самим систематично порушував встановлені для засуджених правила проживання в ДУ «Ігренський виправний центр (№133)».

22.12.2018 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473, 474 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 390 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у вигляді 1 року 4 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України, де передбачено, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, (невідбуте покарання станом на 21.12.18 року, складає 7 місяців 14 днів обмеження волі, відповідає 3 місяцям 22 дням позбавлення волі) до покарання, обраного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2018 року 2 місяці і остаточно призначити покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 скоїв систематичне порушення встановлених правил проживання, вчинені особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі, та його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.390 КК України, за які слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 22.12.2018 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України, де передбачено, що 1 (одному) дню позбавлення волі відповідає 2 (два) дні обмеження волі, до покарання, обраного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2018 року 2 місяці, і остаточно призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного виконання.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, захиснику обвинуваченого.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1