Провадження № 1-кп/760/2048/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі суду: головуючої - судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР 05.10.2018 року за № 20011538 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з освітою вищою, не одруженого, працюючого не офіційно, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

за участю: прокурора: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, 05.10.2018 приблизно о 15 год. 45 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні павільйону № НОМЕР_1 , розташованого по вул. Ушинського у м. Києві, поряд з будинком №2-4, підійшов до прилавку павільйону № НОМЕР_1 , де здійснював підприємницьку діяльність ОСОБА_5 , який на прохання ОСОБА_3 дістав два мобільні телефони, марки «Iphone X» та передав їх останньому для огляду. Під час огляду телефонів у ОСОБА_3 виник раптовий злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_3 поклав два мобільні телефони марки «Iphone X», загальною вартістю 40 тис. гривень, які належать ОСОБА_5 до своєї сумки та почав виходити з павільйону. Після чого, потерпілий ОСОБА_5 наказав останньому зупинитися та повернути на місце мобільні телефони, тобто припинити злочинні дії. Проте, ОСОБА_3 діючи умисно, відкрито, не бажаючи припиняти свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, маючи умисел закінчити злочин до кінця, проігнорував дану вимогу та утримуючи мобільні телефони вибіг з приміщення павільйону та почав тікати з місця вчинення кримінального правопорушення, чим відкрито заволодів майном, що належить ОСОБА_5 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 40 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.186 КК України.

20.11.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_3 з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим на наступних умовах.

Згідно з угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченими, потерпілий не має жодних матеріальних претензій до обвинуваченого, вони дійшли згоди, зокрема, щодо формування обвинувачення та його правової кваліфікації за ч. 1 ст. 186 КК України; істотних для даного кримінального провадження обставин; беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян; наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості та наслідки невиконання даної угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Під час судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнає себе винним; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угод судом; наслідки невиконання угоди.

Також судом з`ясовано , що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України.

Суд переконався у підготовчому судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Встановлено, що угода про примирення може бути затверджена судом, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину та особи обвинуваченого, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373- 376, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоди про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази по справі: два мобільні телефони марки «Iphone X», загальною вартістю 40000 гривень, що передані на зберігання потерпілому залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Солом`янського районний суд м. Києва, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1