Справа № 348/1175/16-к
Провадження № 11-кп/4808/17/18
Категорія ч. 2 ст.240 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді: ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, прокурора Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2017 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою світою, одруженого, працює по тимчасових заробітках, згідно ст. 89 КК України не судимого, громадянина України, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и в :

1. Зміст вироку і встановлені судом першої інстанції обставини.

1.1. Вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2017 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, і призначено покарання штраф в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (6800 грн).

Стягнуто з ОСОБА_8 в користь держави 1760 грн 80 коп. за проведення експертизи №09/12-0431 від 22.06.2016.

Вирішено питання речових доказів по справі, зокрема: автомобіль марки «ЗІЛ-131», ДНЗ НОМЕР_1 та екскаватор марки «JOB 3СХ», які згідно постанови старшого слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУ НПУ в Івано-Франківській області ОСОБА_11 від 10.06.2016, передані на відповідальне зберігання приватному підприємцю ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_1 повернути власникам ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

1.2. Згідно формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, на березі р. Прут в смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області 08.06.2016 о 10 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_8 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 13 Конституції України, ст. 3, 5, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 19, 24, 56 Кодексу України «Про надра», п. 4 постанови КМ України № 59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів», не будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи будь-якого передбаченого законодавством дозволу, усвідомлюючи протиправність вчинюваних ним дій, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідних для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу-гірничого відводу, робочого проекту на розробку руслорегульованих та руслоочисних робіт, з метою використання у власних потребах, за допомогою трактора-екскаватора марки «JOB ЗСХ» без реєстраційного номера та вантажного автомобіля марки «31Л-131» днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_15 , якому не було відомо про злочинний умисел ОСОБА_8 , здійснив видобування та подальше завантаження піщано-гравійної суміші (гравію), яка згідно постанови КМ України від 12.12.1994 (із змінами від 28.12.2011 за №1370) належить до корисних копалин загальнодержавного значення. Тоді ж злочин було виявлено і припинено працівниками поліції.

2. Зміст апеляційної скарги прокурора.

2.1. На думку прокурора, суд неправильно вирішив питання речових доказів і безпідставно повернув автомобіль марки «ЗІЛ-131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та екскаватор марки «JCB 3CX» без реєстраційного номера неналежним власникам ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Апелянт вважає, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу підтверджує, що автомобіль марки «ЗІЛ-131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить обвинуваченому ОСОБА_8 , а звукозапис допиту свідка ОСОБА_14 указує на те, що екскаватор марки «JCB 3CX» без реєстраційного номера був проданий ним ОСОБА_8 у 2013 році і з того часу перебував у фактичному володінні останнього. Клопотав про повторне дослідження цих обставин під час апеляційного провадження.

Прокурор виходить з того, що ці речові докази належать обвинуваченому і як засоби вчинення злочину повинні бути конфісковані на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

2.1.1. Вирок слід скасувати й ухвалити новий, яким вирішити питання про конфіскацію речових доказів як знарядь вчинення кримінального правопорушення.

2.2. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2017 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2017 року без змін (а.с. 203-206 т. 1 ухвала).

2.3. Постановою Верховного Суду від 31 травня 2018 року Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, задоволено: ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2017 року щодо Чемеринського скасовано і вирішено призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції (а.с. 215 221, 241-243 т. 1).

3. Провадження в апеляційному суді.

3.1. В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу. Вказав, що копія свідоцтва про реєстрацію автомобіля вказує на його власника Чемеринського, який також є законним володільцем екскаватора, виходячи з показань свідка ОСОБА_14 . Тому обидва транспортних засоби належить конфіскувати як знаряддя злочину.

3.2. Обвинувачений ОСОБА_8 заперечив апеляцію і показав, що 08.06.2016 він на прохання громадян селища вирішив привезти з берега р. Прут гравій, котрий необхідний був для ремонту вулиці Зарічна в смт. Ланчин Надвірнянського району та котрі зібрали кошти на пальне. Ні автомобіль ні екскаватор йому не належать. Просив відхилити апеляційну скаргу.

3.3. Захисник ОСОБА_10 заперечив апеляцію, вказавши що ці речові докази не належали і не належать Чемеринському. Після рішення апеляційного суду вони були відчужені третім особам. Просив залишити без змін вирок суду першої інстанції.

3.3. На виконання Постанови Верховного Суду у даній справі від 31.08.2018 апеляційним судом повторно досліджено обставини та докази щодо належності транспортних засобів.

3.3.1. Згідно Довідки МВСУ РСЦ в Івано-Франківській області від 07.03.2017 №31/9/551 автомобіль марки «ЗІЛ-131» (днз НОМЕР_1 ) у територіальних сервісних центрах області не зареєстрований (а.с. 150 т. 1).

3.3.2. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником вказаного автомобіля («ЗІЛ-131», днз НОМЕР_1 ) є обвинувачений ОСОБА_8 (а.с. 24 т. 1).

3.3.3. Згідно наявної в матеріалах кримінального провадження копії розписки, обвинувачений ОСОБА_8 10.11.2015 отримав грошові кошти в сумі 2000 доларів США від ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ) за проданий йому автомобіль марки «ЗІЛ-131», днз НОМЕР_1 (а.с. 149 т. 1). Оригінал розписки в матеріалах провадження відсутній.

3.3.4. Згідно вироку і матеріалів провадження в листопаді 2015 року ОСОБА_16 придбав автомобіль марки «ЗІЛ-131» (днз НОМЕР_1 ) у ОСОБА_8 за 2000 доларів США, про що останній надав ОСОБА_16 розписку. З обліку вказаний автомобіль ОСОБА_16 не знімав, оскільки майже весь 2016 рік був за кордоном на заробітках. Станом на 08.06.2016 (день вчинення злочину ОСОБА_8 ) ОСОБА_16 перебував за кордоном, вказаний автомобіль зберігався у його матері. ОСОБА_16 ствердив, що дозволяв брати вказаний автомобіль ОСОБА_8 для власних потреб без згоди ОСОБА_16 (компакт-диск, серійний номер 2017.05.25-1604, аудіо файл 5125.wav, 14:51-18:03 хв. звукозапису, т. 1).

3.3.5. Згідно вироку у 2013 році ОСОБА_14 продав (обміняв) екскаватор «JOB ЗСХ» ОСОБА_8 на автомобіль марки «Пежо», самостійно зняв його з реєстрації і передав ОСОБА_8 як наступному власнику (компакт-диск, серійний номер 2017.05.25-1604, аудіо файл 5125.wav, 2:30-3:05 хв. звукозапису, т. 1).

4. Мотиви суду апеляційної інстанції.

4.1. Відповідно до ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а вказівки суду касаційної інстанції є обов`язковими для суду апеляційної інстанції при новому розгляді (ч. 2 ст. 439 КПК).

4.1.1. Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, який йому інкримінується, та правильність кваліфікації його дій не оскаржено, тому вирок в цій частині перегляду не підлягає.

4.2. Предметом перегляду є доля речових доказів. Скасовуючи ухвалу апеляційного суду Верховний Суд указав, що апеляційним судом не враховано: 1) дані свідоцтва про реєстрацію автомобіля ЗІЗ-131та показання свідка ОСОБА_13 , який придбав автомобіль у обвинуваченого за 2000 доларів США; 2) показання свідка ОСОБА_14 про відчуження Чемеринському трактора-екскаватора JCB 3 CX за договором міни з доплатою; 3) положення цивільного законодавства щодо презумпцій правомірності набуття майна у власність (ч. 2 ст. 328 ЦК) з моменту його передання (ч. 1 ст. 334 ЦК) у зв`язку з тим, що законодавство не пов`язує момент виникнення права власності на транспортний засіб із моментом здійснення його реєстрації за новим власником (т. 1 а.с. 242, 243).

4.3. Щодо права власності (законного володіння) на автомобіль марки «ЗІЛ-131» (днз НОМЕР_1 ).

4.3.1. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) (Постанова ВС від 15 лютого 2018 року у справі № 640/7052/16-ц, провадження № 61-4678св18).

4.3.2. Згідно матеріалів кримінального провадження, договір купівлі-продажу автомобіля марки «ЗІЛ-131» (днз НОМЕР_1 ) не укладався, на час скоєння злочину цей автомобіль не був знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та був зареєстрований за ОСОБА_8 .

4.3.3. Одним із доказів, які суд першої інстанції взяв до уваги при вирішенні питання належності автомобіля ЗІЛ, є копія розписки.

4.3.3.1. За приписами ч. 3 ст. 99 КПК України сторона кримінального провадження повинна надати суду оригінал документа. Даних про те, що є можливість дослідити оригінал розписки немає (п. 1-3 ч. 5 ст. 99 КПК України). Аналогічна вимога щодо допустимості письмового доказу міститься у нормах ст. 78, 95 ЦПК України при вирішенні питання доказування права власності у порядку цивільного судочинства.

Тому апеляційний суд не приймає зазначену копію розписки як доказ договору купівлі-продажу при вирішенні цієї справи через її невідповідність вимогам допустимості (ст. 86, 89, 94 КПК України).

4.3.3.2. Іншої форми підтвердження договору купівлі-продажу автомобіля немає. Свідчення ОСОБА_16 та показання обвинуваченого з приводу прав на автомобіль перебувають поза межами належного доказування виникнення права власності, оскільки за відсутності договору прав та обов`язків щодо автомобіля у них не виникло. При цьому апеляційний суд констатує, що на час розгляду провадження доказів переходу права власності на автомобіль ЗІЛ до ОСОБА_16 немає автомобіль вільно використовувався обвинуваченим і на момент вчинення злочину перебував у його фактичному і юридичному володінні - Чемеринський його з обліку не знімав і ОСОБА_18 не передавав в якості виконання зобов`язання за договором.

4.3.4. З урахуванням викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що підстав визнавати право власності на автомобіль за ОСОБА_18 немає, а тому його власником є ОСОБА_19 згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 24 т. 1).

4.4. Щодо права власності (законного володіння) на екскаватор «JOB ЗСХ» (без реєстраційного номера). Ситуація з правом власності на трактор-екскаватор є подібною до ситуації з автомобілем ЗІЛ, але не тотожною, оскільки основою для висновку про відчуження автомобіля була копія розписки, яка не визнана допустимим доказом у цьому провадженні. У даному випадку питання про належність екскаватора слід вирішити відповідно до установлених і неоспорених обставин, фактичних даних та вказівок Верховного Суду щодо того, що законодавство не пов`язує момент виникнення права власності на транспортний засіб із моментом здійснення його реєстрації за новим власником.

4.4.1. Екскаватор «JOB ЗСХ» з 2013 року та станом на 08.06.2016 перебував у фактичній власності (законному володінні) обвинуваченого ОСОБА_8 Екскаватор перейшов у власність Чемеринському у результаті міні з доплатою. Для реалізації цього відчуження колишній власник зняв його з обліку і передав ОСОБА_19 і ОСОБА_19 його використовував як свій. Ці дії, на переконання апеляційного суду, є вирішальними для визначення власника (законного володільця) екскаватора при вирішенні питання його долі як знаряддя злочину. Те, що ОСОБА_19 не до кінця оформив своє право власності і не провів реєстрацію не може слугувати підставою для визнання ОСОБА_14 власником екскаватору, позаяк останній на нього не претендує. А тому презюмується, що це майно набуто відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України і його власником є обвинувачений.

4.5. За таких обставин, враховуючи приписи п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, апеляційний суд вважає, що екскаватор «JOB ЗСХ» (без реєстраційного номера) та автомобіль марки «ЗІЛ-131» (днз НОМЕР_1 ) підлягають конфіскації в дохід держави.

5. Рішення апеляційного суду.

5.1. За умов, що є дані про належність указаних речових доказів обвинуваченому і відсутні підстави для визнання права власності на них у інших осіб, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_13 є власником автомобіля, а ОСОБА_14 екскаватора не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, вирок суду в частині вирішення долі речових доказів, які використані як знаряддя злочину, скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 та ч. 1 ст. 409 КПК України.

5.2. Виходячи з приписів п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, апеляційний суд вважає, що екскаватор «JOB ЗСХ» (без реєстраційного номера) та автомобіль марки «ЗІЛ-131» (днз НОМЕР_1 ), які використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення і власником (законним володільцем) яких на момент вчинення був обвинувачений ОСОБА_8 , слід конфіскувати в дохід держави.

5.3. У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 370, 374, 376, 404, 405, 407, 409, 418, 420, 421 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

у х в а л и в :

апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, прокурора Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2017 року в частині вирішення питання речових доказів скасувати та ухвалити новий вирок.

Речові докази:

- екскаватор «JOB ЗСХ» (без реєстраційного номера), який, згідно постанови старшого слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУ НПУ в Івано-Франківській області ОСОБА_11 від 10.06.2016, переданий на відповідальне зберігання приватному підприємцю ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_1 , конфіскувати в дохід держави;

- автомобіль марки «ЗІЛ-131» (днз НОМЕР_1 ), який, згідно постанови старшого слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУ НПУ в Івано-Франківській області ОСОБА_11 від 10.06.2016, переданий на відповідальне зберігання приватному підприємцю ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_1 , конфіскувати в дохід держави.

В решті вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Вирок колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5