УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 756/14586/17-к

провадження № 51-867ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
встановив:
За вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року засуджено:
ОСОБА_5 - за ч. 3 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 08 червня 2015 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два позбавлення волі;
ОСОБА_4 - за ч. 3 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, ОСОБА_4 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_4 зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 15 червня 2015 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два позбавлення волі;
Київський апеляційний суд ухвалою від 27 листопада 2018 року змінив вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в частині застосування положень ст. 72 КК та зарахував:
- ОСОБА_5 у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 08 червня 2015 року по 27 листопада 2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
- ОСОБА_4 у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 15 червня 2015 року по 27 листопада 2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі прокурор, порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, не конкретизував, яких саме порушень допустився апеляційний суд, як ці порушення вплинули на законність й обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення, та чому їх слід відносити до підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 404, 412, 419 цього Кодексу.
Крім того, прокурор не наводить обґрунтування щодо явної несправедливості призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання з огляду на тяжкість вчиненого ним злочину, обставинами його скоєння та даним про його особу внаслідок м`якості, з урахуванням положень статей 413, 414 КПК та приписів статей 50, 65 КК у їх взаємозв`язку, а також беручи до уваги те, що призначення додаткового покарання є правом суду.

До того ж прокурор, порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду як щодо ОСОБА_5 , так і щодо ОСОБА_4 наводить доводи на незаконність, на його думку, цього судового рішення лише щодо ОСОБА_5 , при цьому доводів необхідності скасування вказаного судового рішення щодо засудженого ОСОБА_4 касаційна скарга прокурора не містить.
Суд касаційної інстанції відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній належного обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Залишити касаційну скаргу прокурора без руху і встановитисемиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3