Справа № 520/1473/18
Провадження № 1-кп/520/662/18
УХВАЛА

28.12.2018 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду питання доцільності тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рамках об`єднаного кримінального провадження №0005122 від 09.12.2017 року відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, №0005314 від 25.12.2017 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, №0000630 від 21.02.2018 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_11 , запрошеного на окрему процесуальну дію,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , оскільки строк дії попередньої ухвали суду закінчується.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , оскільки щодо них висунуто обґрунтоване обвинувачення у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства до потерпілого, санкція якого передбачає позбавлення волі до 10 років, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків і потерпілих. Вказані ризики прокурор доводе тяжкістю висунутого обвинувачення, повним невизнанням вини обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , частковим невизнанням вини і оспорюванням кваліфікації обвинуваченими ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , відсутністю у кожного з обвинувачених офіційної роботи і легітимного джерела доходу, відсутністю стійких соціальних зв`язків та неможливістю застосування більш м`яких видів запобіжних заходів.
Крім того, наведені ризики, а також ризик вчинення нового злочину обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підтверджується тим, що кожний з них, маючи судимість за вчинення умисного злочину, обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні нового умисного злочину в період дії іспитового строку.
Обвинувачені та їх захисники заперечили проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки наведені прокурором ризики не доведені. При цьому адвокати заявили клопотання про зміну запобіжного заходу:
адвокат ОСОБА_8 - обвинуваченому ОСОБА_3 на особисте зобов`язання, оскільки ОСОБА_3 має реєстрацію і постійне місце проживання та перебуває у фактичних шлюбних відносинах із жінкою;

адвокат ОСОБА_9 - обвинуваченому ОСОБА_4 на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки ОСОБА_3 вперше притягається до кримінальної відповідальності, вину визнає в повному обсязі, відшкодував потерпілому 28000 грн. заподіяної шкоди і потерпілий не має до нього претензій, має реєстрацію і постійне місце проживання в Одеській області, та надто довго тримається під вартою без обвинувального вироку суду;
адвокат ОСОБА_10 - обвинуваченому ОСОБА_5 на цілодобовий домашній арешт, оскільки ОСОБА_5 під час досудового розслідування неявок до слідчого чи прокурора не допускав, та обвинувачений надто довго тримається під вартою без обвинувального вироку суду;
адвокат ОСОБА_11 - обвинуваченому ОСОБА_6 на домашній арешт, оскільки ОСОБА_6 має соціальні зв`язки і постійно місце проживання.
Обвинувачені, кожний окремо, підтримали клопотання своїх захисників, і окремо зазначили:

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 - що вину у пред`явленому обвинувачені визнають частково, а саме, вони заподіяли певні тілесні ушкодження потерпілому, але не з корисливих мотивів і не з метою заволодіння його майном;

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 що вину не визнають повністю.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотань захисників про зміну запобіжного заходу.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити строки тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , виходячи з наступного.
Відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено та з обвинувальних актів і доданих до них матеріалів вбачається, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства до потерпілого, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі до 10 років.
Відповідно до ст.177 КПК України прокурором також доведена наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що кожний з обвинувачених може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків і потерпілих, оскільки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 повністю не визнають вини, а ОСОБА_3 і ОСОБА_4 оспорюють кваліфікацію, що кожний з обвинувачених не має офіційної роботи і легітимного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків та неможливістю застосування більш м`яких видів запобіжних заходів. Ризик вчинення нового злочину обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підтверджується також тим, що кожний з них, маючи судимість за вчинення умисного злочину, обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні нового умисного злочину в період дії іспитового строку.
Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особи обвинувачених, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України».
На підставі викладеного законних підстав для задоволення клопотань захисників про зміну запобіжного заходу обвинуваченим на даний час не вбачається.
Застава, відповідно до ст.183 КПК України не обирається, оскільки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 на строк до двох місяців, тобто до 27.02.2019 року.
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_4 на строк до двох місяців, тобто до 27.02.2019 року.
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_5 на строк до двох місяців, тобто до 27.02.2019 року.
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_6 на строк до двох місяців, тобто до 27.02.2019 року.
В задоволенні клопотань захисників про зміну запобіжного заходу обвинуваченим відмовити.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копію ухвали відправити до КУ «Одеський ізолятор Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області» для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1