Справа № 366/1464/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 14 лютого 2018 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Іванків Іванківського району Київської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 05 березня 2018 року, приблизно, о 14-й годині 30 хвилин, він, перебуваючи в АДРЕСА_2 , під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, реалізуючи свій злочинний, протиправний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежений, незаконно збув за грошові кошти у сумі 500 гривень покупцю наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, який знаходився у поліетиленовому згортку.

Після цього, 05 березня 2018 року, в період часу з 14-ї години 45 хвилин до 15-ї години 01 хвилина, в смт. Іванків Іванківського району Київської області у покупця працівниками Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області вилучено поліетиленовий згорток чорного кольору, який ОСОБА_4 05 березня 2018 року незаконно збув під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки покупцю.

Відповідно до висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів № 11-2/1576 від 14 березня 2018 року речовина, видана покупцем, є метадоном (фенадоном) і відповідно до списку 1 Таблиці II Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року "Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів" (редакція від 17 січня 2013 року) - є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, масою 0,132 грама, що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року "Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу" - становить більш, ніж невеликий розмір.

Окрім того, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту наркотичної речовини, всупереч Законам України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" та "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними", у невстановлений слідством час та місці незаконно придбав наркотичний засіб обіг якої обмежено, метадон та залишив його зберігати за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_3 .

22 квітня 2018 року, в період з 12-ї години 18 хвилин до 14-ї години 58 хвилин, в ході обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_4 , було виявлено поліетиленові згортки чорного кольору в кількості 31 штуки.

Відповідно до висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів № 11-2/2481 від 05 червня 2018 року речовина, вилучена за місцем проживання ОСОБА_4 , є метадоном (фенадоном) і відповідно до списку 1 Таблиці II Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року "Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів" (редакція від 17 січня 2013 року) - є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, масою 3,375 грама, що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року "Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу" - становить великий розмір.

За ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 20 квітня 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 червня 2018 року.

За ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 07 червня 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 була продовжена дія обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 червня 2018 року.

За ухвалою судді Іванківського районного суду Київської області від 18 червня 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 була продовжена дія обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 серпня 2018 року включно.

За ухвалою підготовчого судового засідання Бородянського районного суду Київської області від 16 серпня 2018 року дія обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була продовжена до 15 жовтня 2018 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року дія обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була продовжена до 30 листопада 2018 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 20 листопада 2018 року дія обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була продовжена до 19 січня 2019 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, думки захисника - адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 , які заперечували проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з поганим станом його здоров`я та просили змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
Суд вважає, що в даному випадку продовження строку утримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України і ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Оцінюючи викладене, суд вважає, що тяжкість і обставини злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків, які на даний час ще не допитані, вчиняти інші злочини, і застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, а тому суд вважає за необхідне продовжити дію обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах двох місяців.
При цьому суд також враховує, що обвинуваченому ОСОБА_4 при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 20 квітня 2018 року був визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 51000 гривень.

Керуючись ст.176, 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 16 березня 2019 року.

Копії ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам.

Головуючий-суддяОСОБА_6