справа №190/1543/18
провадження №1-кп/176/224/18
В И Р О К
Іменем України

19 грудня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, невійськовозобов`язаного, не маючого інвалідності, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 жовтня 2018 року за №0001064,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2018 року, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, знаходячись з дозволу власника у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна та власного збагачення, усвідомлюючи при цьому протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальних збитків та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, із корисних мотивів, демонтував батарею чавунну (радіатор водяного опалювання) 9-сскційну, вартістю за 1 секцію 55 грн., за 9 секцій 495 грн., з метою подальшого її збуту як металобрухту, однак, вийшовши з будинку на подвір`я, був викритий ОСОБА_7 , яка мешкає по АДРЕСА_1 , в результаті чого ОСОБА_4 свій злочинний умисел та дії, направлені на таємне викрадення чужого майна до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, а саме, не зміг розпорядитися викраденою батареєю чавунною 9-секційною (радіатором водяного опалення) на власний розсуд та звернути на власну користь, тобто, не зміг закінчити правопорушення з причин, які не залежали від його волі.

Даним кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 намагався завдати потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 495 грн.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні, за обставин викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся. При цьому пояснив, що дійсно 06 жовтня 2018 року, близько 14 години 00 хвилин, з дозволу власника, він перебував у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 . Знаходячись у вказаному помешканні та скориставшись тим, що за його діями ніхто не стостерігає, він вирішив таємно викрасти, шляхом демонтування, чавуні батареї, для їх подальшого збуту як металобрухту. Після того як зазначені чавуні батареї були ним демонтовані він почав виносити їх на подвір`я домоволодіння, однак зустрів на вулиці Сус ОСОБА_8 у зв`язку з чим не зміг довести свій злочин до кінця.

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому вказав, що у скоєному він розкаюється, просить суворо не карати.

Визнання вини і пояснення ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку прокурора, яка не висловила жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч. 2 КПК України та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по справі лише дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

При оцінці доказів судом, застосовано критерій доведення «поза розумним сумнівом», що випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. На необхідності застосування даного критерію неодноразово зазначалось Європейським судом з прав людини у своїх рішеннях.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покараннята виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості та особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно та як особа яка зловживає спиртними напоями, не працює, неодружений, утриманців не має, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно досудової доповіді стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної П`ятихатським міськрайонним відділом з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, в результаті проведеної оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 даний орган, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення ним повторного правопорушення, вважає, що виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що скоєне з корисливих мотивів, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щиросердне каяття, суд дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України. При цьому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідатиме цілям покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Судові витрати за провадженням відсутні.
Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.
При вирішенні питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні, відповідно ст. 100 КПК України, суд вважає, що 9-ти секційна чавунна батарея, що передана під розписку потерпілій ОСОБА_6 слід залишити у власності останньої.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно ст. 100 КПК України, 9-ти секційну чавунну батарею, що передана під розписку потерпілій ОСОБА_6 , залишити у власності останньої.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1