Справа № 488/4796/17
Провадження № 1-кп/488/85/19
В И Р О К
іменем України

22.03.2019 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Миколаєві, громадянин України, освіта неповна середня, розведений, має на утриманні малолітню дитину, працює будівельником в компанії «HR Service» Республіка Польща, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2016 року за № 0002721,

в с т а н о в и в :

21 жовтня 2016 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де на той час також мешкала і його колишня дружина ОСОБА_4 , з якою у останнього склалися особисті неприязні відносини.

Діючи з умислом спричинити тілесні ушкодження, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 не менше трьох ударів руками в область голови справа, заподіявши останній тілесні ушкодження у виді крововиливів повік лівого ока, правої виличної і правої тім?яної областей, струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому правопорушенні свою вину не визнав і, скориставшись правом, наданим ст.63 Конституції України, відмовився давати показання і відповідати на запитання.

Потерпіла ОСОБА_4 під час судового розгляду пояснила, що на період описаних подій вона мешкала за вказаною вище адресою. Одну кімнату (№ 610) займала вона разом із неповнолітнім сином, а в іншій кімнаті (№ 611) мешкав її колишній чоловік ОСОБА_5 . Увечері 20 жовтня 2016 року останній приїхав з Польщі, куди він їздить на заробітки. 21 жовтня 2016 року близько 14 год. 30 хв. 15 год. 00 хв. вона прийшла з роботи додому. В цей час колишній чоловік та син знаходилися у ванній кімнаті, перевіряли водостійкість годинника, який обвинувачений привіз у подарунок сину. Вона пройшла до себе у кімнату. Після цього ОСОБА_5 залишив сина у ванній кімнаті, прикрив туди двері, зайшов до неї у кімнату та наніс їй 6-7 ударів в область голови, від яких вона впала на підлогу. Вона стала кричати і кликати на допомогу. На її крик прибіг син, якому вона сказала, що її побив обвинувачений. З якої причини колишній чоловік почав її бити, їй не відомо, оскільки він бив її без слів. Після цих подій вона лікувалась амбулаторно протягом двох тижнів.

Аналогічні пояснення щодо обставин кримінального правопорушення потерпіла ОСОБА_4 надала і під час слідчого експерименту, що знайшло своє відображення у відповідному протоколі від 25 серпня 2017 року.

Неповнолітній свідок ОСОБА_6 , який був допитаний в судовому засіданні в присутності педагога ОСОБА_7 та законного представника ОСОБА_8 , пояснив, що одного дня (точну дату подій він не пам?ятає) його мати ОСОБА_4 прийшла з роботи додому. В цей час за місцем їхнього мешкання також знаходився і його батько ОСОБА_5 , який був в стані алкогольного сп?яніння. Батько покликав його до своєї кімнати, де подарував годинник. Потім вони пішли до ванної кімнати перевіряти його на водостійкість. Батько залишив свідка у ванній кімнаті, сам вийшов і зачинив двері. В цей час свідок почув крики матері, які доносилися з кімнати. Він забіг до кімнати і побачив, що мати знаходилась на підлозі та трималася обома руками за щоку. Після цього вона виштовхала батька за двері, зачинила їх на замок та зателефонувала до поліції.

Свідок ОСОБА_9 показав, що 20 чи 21 жовтня 2016 року близько 14 год. 45 хв. йому зателефонувала його дочка ОСОБА_4 та повідомила, що її б?є колишній чоловік ОСОБА_10 . Коли свідок прийшов до неї додому, то вже побачив там поліцейських і мати обвинуваченого. У дочки були наявні тілесні ушкодження у виді синця (гематоми) зліва.

З протоколу прийняття заяви від ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 21 жовтня 2016 року слідує, що того ж дня близько 15 год. 00 хв. її колишній чоловік ОСОБА_5 спричинив їй тілесні ушкодження з правої сторони обличчя та ока.

З протоколу огляду місця події від 25 серпня 2017 року та фототаблиці до нього вбачається, що була оглянута кімната № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_2 .

Як слідує з виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 21 жовтня 2016 року, того ж дня о 16 год. 00 хв. проведений огляд ОСОБА_5 та у нього встановлені непрямі ознаки алкогольного сп?яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, агресивна поведінка). Сам ОСОБА_5 факт вживання алкоголю не заперечував.

З висновку судово-медичного експерта від 03 листопада 2016 року № 269 вбачається, що у потерпілої ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у виді крововиливів повік лівого ока, правої виличної та правої тім?яної областей, струсу головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких, що тягнуть за собою короткочасний розлад здоров?я. Дані тілесні ушкодження могли утворитись в результаті дії тупих твердих предметів по механізму удару, можливо в строк і при обставинах, вказаних потерпілою. Утворення вищевказаних ушкоджень від дії власної руки виключається. Потерпілій було нанесено не менше трьох травматичних впливів.

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, і кваліфікує його дії як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я.

Невизнання обвинуваченим своєї вини і відмову давати показання суд розцінює виключно як спосіб захисту. В той же час суд відзначає, що обвинувачений повністю погодився із показаннями свого малолітнього сина ОСОБА_6 і жодним чином їх не спростовував.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд бере до уваги, що він вчинив умисне кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, потерпілою від якого стала жінка.

З іншого боку, суд відмічає, що ОСОБА_5 в силу ст.89 КК України не судимий, має на утриманні малолітню дитину.

Зважаючи на наведені обставини, а також на зневажливе ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає, що з метою досягти цілей його виправлення та запобігання вчиненню ним нового кримінального правопорушення, йому слід призначити покарання у виді громадських робіт у максимальному розмірі, що передбачене санкцією відповідної норми кримінального закону.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1