Справа №295/3168/19
УХВАЛА
Іменем України

12.03.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю представника скаржника ОСОБА_3

розглянувши скаргу представника скаржника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову від 20.01.2019 року слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим в рамках кримінального провадження № 0000085, -

В С Т А Н О В И В :

27.02.2019 року до суду надійшла скарга представника скаржника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову від 20.01.2019 року слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим в рамках кримінального провадження № 0000085, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та зобов`язати уповноважених працівників СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області визнати ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000085, внесеному до ЄРДР 05.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 270 КК України.

Вважає, що оскаржувана постанова є лише формальним відсиланням та його клопотання не розглянуто по суті, оскільки в результаті виникнення пожежі йому спричинена майнова шкода у великому розмірі.
У судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ній.

Слідчий СВ Житомирського ВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду скарги, його відсутність у відповідності до вимог ст. 306 ч. 3 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши позиції учасників провадження, дослідивши письмові матеріали скарги, дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Вимогами п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

У відповідності із ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Частиною 2 ст. 220 КПК України передбачено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Частиною 2 статті 9 КПК України на слідчого покладений обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Окрім цього, на слідчого, прокурора, покладений обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені статтею 91 цього Кодексу (ч. 1 ст. 92 КПК України).

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Постановою від 20.01.2019 року слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 відмовлено скаржнику в задоволенні клопотання від 14.01.2019 року. Однак, такий висновок слідчого є невмотивованим та необґрунтованим. В постанові слідчим лише детально переписані із змісту Кодекса норми нормативного права, без системного аналізу обставин даного кримінального правопорушення.
За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи наведені норми, слідчий суддя вважає, що вимоги скарги є обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 1-3, 7-29, 84-86, 91-94, 110, 220, 221, 223, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову від 20.01.2019 року слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим в рамках кримінального провадження № 0000085 внесеному до ЄРДР 05.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 270 КК України.

В задоволенні вимог скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарження не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1