29.12.2018
Справа№642/5409/18
Провадження № 1-і/642/12/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши подання начальника Ізюмського міськрайонного відділу філії «Центр пробації» в Харківській обл. ОСОБА_3 про усунення сумнівів і протиріч при виконанні вироку суду,-
встановив:
До Ленінського районного суду м.Харкова звернувся начальник Ізюмського міськрайонного відділу філії «Центр пробації» в Харківській обл. ОСОБА_3 з поданням про усунення сумнівів протиріч при виконанні вироку, яким засуджено ОСОБА_4 за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 311, ч.1 ст. 313 КК України, а саме: уточнити обов`язки, які покладаються на засудженого згідно ст. 76 КК України і є обов`язковими.
Подання мотивує тим, що 26.10.2018 року вироком Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 311, ч.1 ст. 313 КК України та на підставі ч.1 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки. Відповідно до ст. 76 КК України на нього покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.
Вирок набрав законної сили 27.11.2018.
Однак, з 08.10.2016 року стаття 76 КК України була викладена в іншій редакції, а обов`язки покладені на засудженого у вироку від 07.11.2018 та в ухвалі суду від 12.11.2018 сформовані і викладені в контексті старої редакції відповідної норми статті 76 КК України. У зв`язку з цим просить внести відповідні зміни в частині покладення на ОСОБА_4 обов`язків передбачених ст. 76 КК України у новій редакції..
Представник Ізюмського міськрайонного відділу філії «Центр пробації» в Харківській обл. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що подання підтримує, просить задовольнити та розглядати без його участі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що подання підтримує, та розглядати безу його відсутність.
Засуджений до суду не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України їх неприбуття в судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду подання.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання представника органу пробації підлягає задоволенню на підставі наступного.
Вироком Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 311, ч.1 ст. 313 КК України та на підставі ч.1 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки. Відповідно до ст. 76 КК України на нього покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.
Відповідно до ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений пунктом четвертим частини другої статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, в тому числі, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Згідно ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається, в тому числі до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно із ч.3 ст.76 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» №1492-VIII від 07 вересня 2016 року, який набрав чинності 08 жовтня 2016 року, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.
Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України на осіб, звільнених відвідбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки: 1)попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; 2)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 3)працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду(роботу); 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; 5)пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання,що становить небезпеку для здоров`я інших осіб; 6) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля.
Отже, судом встановлено, що в резолютивній частині вироку Ленінського районного суду м.Харкова від 26.10.2018 року, та в резолютивній частині ухвали суду від 12.11.2018 при зазначенні покладених судом обов`язків невірно помилково вказані обов`язки, покладені судом на засудженого, відповідно до ст.76 КК України. Зокрема, замість правильного зазначення обов`язку засудженого «не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації» вказано - «не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації», а також не вказано обов`язок «повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.»
Враховуючи, що усунення даних протиріч не впливає на суть обвинувального вироку, який набрав законної сили, не змінює його змісту і не погіршує становище засудженого, суд вважає, що вказане протиріччя необхідно усунути на підставі ст. ст. 537, 539 КПК України шляхом постановлення відповідної ухвали, що забезпечить належне виконання вироку Ленінського районного суду м.Харкова від 26 жовтня 2018 року, який набрав законної сили.
На підставі наведеного, керуючись ст.380,537,539 КПК України, ст. 76 КК України, суд,
у х в а л и в:
Подання начальника Ізюмського міськрайонного відділу філії «Центр пробації» в Харківській обл. ОСОБА_3 про усунення сумнівів і протиріч при виконанні вироку суду від 26.10.2018 - задовольнити.
Вважати дійсними покладені на ОСОБА_4 , відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
а також, додатковий обов`язок, передбачений п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.
Головуючий