Справа № 598/1148/18
провадження № 1-кп/598/39/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2019 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , інших учасників кримінального провадження: потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження №598/1148/18 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Красне Гусятинського району Тернопільської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з неповною середньою освітою, неодруженої, що тимчасово не працює, раніше не судимої,

за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 11 лютого 2018 року, перебуваючи за місцем свого проживання в приміщення житлового будинку, що знаходиться в с.Травневе Збаразького району Тернопільської області, будучи впевненою в тому, що її дії не будуть викриті сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів та корисливою метою, умисно таємно із гаманця своєї тітки ОСОБА_5 викрала банківську картку банку «А-Банк» № НОМЕР_1 , що належить останній. Після цього, в той же день 11 лютого 2018 року, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в приміщення житлового будинку, що знаходиться в с.Травневе Збаразького району Тернопільської області, за допомогою мобільного телефону своєї подруги ОСОБА_6 , на який вона попередньо встановила мобільний додаток банку «А-банк», зареєструвала викрадену банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_1 , що належить її тітці ОСОБА_5 , в системі банку, отримавши таким чином доступ до грошових коштів, що знаходились на рахунку. Надалі, доводячи свій злочинний умисел до завершення, ОСОБА_4 , усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, діючи при цьому з корисливою метою та корисливим мотивом, за допомогою мобільного додатку банку «А-банк», що був встановлений на мобільний телефон її подруги ОСОБА_6 , з банківського рахунку № НОМЕР_1 , що належить її тітці ОСОБА_5 , викрала грошові кошти шляхом їх перерахунку на банківський рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , а саме:

-12 лютого 2018 року о 14 год. 40 хв. викрала грошові кошти в сумі 1200 гривень;

-16 лютого 2018 року о 23 год. 06 хв. викрала грошові кошти в сумі 1500 гривень;

-17 лютого 2018 року о 22 год. 44 хв. викрала грошові кошти в сумі 1200 гривень;

-18 лютого 2018 року о 13 год. 13хв. викрала грошові кошти в сумі 500 гривень.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 4400 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 23 лютого 2018 року, перебуваючи в м.Тернополі, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, діючи при цьому з корисливою метою та корисливим мотивом, за допомогою послуги «Зняття коштів без картки» з банківського рахунку № НОМЕР_1 , що належить її тітці ОСОБА_5 , повторно таємно викрала грошові кошти, шляхом отримання готівки через банкомати, що знаходяться по АДРЕСА_2 в сумах 300 грн. та 200 грн. відповідно, чим було завдано матеріальної шкоди потерпілій на загальну суму 500 гривень.

11 березня 2018 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в приміщення житлового будинку, що знаходиться в с.Травневе Збаразького району Тернопільської області, будучи впевненою в тому, що її дії не будуть викриті сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів та корисливою метою, умисно повторно таємно викрала із гаманця своєї тітки ОСОБА_5 банківську картку банку «А-Банк» № НОМЕР_1 , що належить останній.

Надалі, ОСОБА_4 в той же день 11 березня 2018 року, перебуваючи в м.Збараж Збаразького району Тернопільської області, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, діючи при цьому з корисливою метою та корисливим мотивом, шляхом зняття готівки через банкомат, що знаходиться по вул.І.Франка, 14 в м.Збараж, з банківської картки банку «А-Банк» № НОМЕР_1 , що належить її тітці ОСОБА_5 , повторно викрала грошові кошти в сумі 900 грн., чим завдала матеріальної шкоди потерпілій на вказану суму.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України, як за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), ч.2 ст.185 КК України, як за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинене повторно, ч.3 ст.357 КК України, як за ознаками незаконного заволодіння іншим важливим особистим документом.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження, а саме 25 березня 2019 року, між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди, потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України. При цьому обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень. Також, сторони узгодили покарання, яке слід призначити ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, а саме за ч.1 ст.185 КК України у виді 200 годин громадських робіт, за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, за ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 2 (двох) років обмеження волі. При цьому сторони не заперечують щодо звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку на підставі ст.75 КК України. Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_4 ..

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.1 та ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути

укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ч.2 та ч.3 ст.12 КК України, є злочинами невеликої та середньої тяжкості, внаслідок яких шкоду завдано потерпілій ОСОБА_5 , правову кваліфікацію кримінальних правопорушень органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено під час судового провадження, узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам КК України, зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, які їй інкримінуються, цілком розуміє права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_4 ..

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження вищевказаної угоди про примирення і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Враховуючи визначене в угоді покарання суд вважає за необхідне скасувати запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, звільнивши останню з-під варти негайно.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 94, 369-371, 373-374, 471, 473-475 КПК України, суд,-

засудив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 25 березня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №598/1148/18.

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, призначивши їй узгоджене сторонами покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України у виді 200 годин громадських робіт;

-за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні

обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Скасувати запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, звільнивши її з-під варти негайно в залі судового засідання.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбутого покарання за даним вироком час її тримання під вартою, а саме період з 04 березня 2019 року по 25 березня 2019 року.

Речовий докази по справі, а саме банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_1 , яка зберігається при матеріалах кримінального провадження, повернути ОСОБА_5 , як власнику.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_1