Справа № 175/4266/18
Провадження № 1-кп/175/274/18
Вирок

Іменем України

19 листопада 2018 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у смт. Слобожанське обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001383 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з повною загальною середньою освітою, розлученого, офіційно непрацюючого, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину),

передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

встановив:

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_2 від 16.02.2005 року ОСОБА_5 є батьком малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2005 року у справі № 2-423/06 та виданого на підставі нього виконавчого листа, ОСОБА_7 , починаючи з 31 жовтня 2005 року, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 у розмірі частини від усіх видів заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері ОСОБА_9 .

Однак ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на невиконання судового рішення, будучи неодноразово офіційно попередженим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, у період часу з 31 жовтня 2005 року по 01 жовтня 2018 року злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання своєї малолітньої доньки, а саме: не вживав заходів до офіційного працевлаштування з метою приховування заробітку (доходу), який підлягає обліку при відрахуванні аліментів; у Дніпропетровський районний центр зайнятості на облік не став; не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, з нею не спілкувався та фактично самоусунувся від її виховання, в результаті чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини в сумі 103800 грн.

09 жовтня 2018 року даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001383 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.164 КК України.

29 жовтня 2018 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

30 жовтня 2018 року між прокурором і обвинуваченим за участю захисника, за письмовою згодою потерпілої, укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до цієї угоди ОСОБА_7 під час досудового розслідування повністю визнав вину та обсяг підозри за ч.1 ст.164 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання у виді громадських робіт строком 100 годин.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені

ОСОБА_11 підготовчому судовому засіданні прокурор і захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі винести вирок.

Від імені потерпілої ОСОБА_9 до обвинувального акту і угоди про визнання винуватості долучена заява без дати про проведення підготовчого засідання та затвердження угоди у її відсутність.

Обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що цілком розуміє характер злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення і по якому повністю визнає вину, розуміє наданні йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст.473 КПК України, наслідки їх невиконання, передбачені ст.476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить її затвердити.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди, відповідно до якої суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні, що за обставин, викладених у обвинувальному акті від 30 жовтня 2018 року та угоді про визнання винуватості від 30 жовтня 2018 року, ОСОБА_7 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), а тому його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України, тобто за злочин, віднесений ч.2 ст.12 КК України до категорії невеликої тяжкості.

Цивільний позов потерпілою та витрати на залучення експерта стороною обвинувачення не заявлялися, запобіжний захід обвинуваченому не обирався, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.314,369,371-374,475 КПК України, суд

ухвалив:

Угоду від 30 жовтня 2018 року про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001383 затвердити.

На підставі угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.164 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок може бути оскаржений сторонами до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1