Справа № 509/5496/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
Слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна та повернення тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2018 року ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області із клопотанням про скасування арешту майна та повернення тимчасово вилученого майна, в якому просив суд скасувати арешт майна та повернути йому автомобіль марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортний засобів за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Одеська, 8 передавши йому на відповідальне зберіганння.

Заявник ОСОБА_3 , в судовому засіданні не з`явився, наддавши при цьому клопотання про розгяд клопотання за його відсутністю.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надавши при цьому заяву в якій проти задоволення клопотання заперечував та просить у його задоволенні відмовити у повному обсязі, розглянути клопотання за його відсутністю.

Дослідивши матеріали клопотання та надані до нього докази, вважаю клопотання таким, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.10.2018 року по справі № 509/4799/18 накладено арешт і направлено на зберігання до майданчику тимчасового тримання транспортний засобів за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Одеська, 8, автомобіль марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , з позбавленням ОСОБА_3 права користування та розпорядження вказаним транспортним засобов.

Також судом встановлено, що постановою cлідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, вказаний автомобіль марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом.

Відповідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Оскільки вищезазначене вилучене майно підпадає під критерії, зазначені у ст.98 КПК України, є речовим доказом, з метою забезпечення збереження речових доказів відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, а також з метою забезпечення цивільного позову, що може бути заявлений в ході досудового слідства або судового розгляду, що передбачено п.4 ч.2 ст.170 КПК України, ухвалою слідчого судді обґрунтовано накладено арешт на зазначений автомобіль.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням того, що арешт накладено обґрунтовано та у його застосуванні не відпала потреба, вважаю клопотання таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.174 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна та повернення тимчасово вилученого майна - відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1