Ухвала

18 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 442/7470/17

провадження № 51-732 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судових рішень є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.

Однак, потерпілим вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримано, оскільки скарга не містить обґрунтування жодної із вищезазначених підстав, з огляду на положення статей 412-414 КПК. Крім того, скаржник не навів мотивування неправильності застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність, з огляду на межі розгляду провадження, передбачені положеннями ст. 337 КПК.
Зі змісту касаційної скарги потерпілого вбачається, що він по суті оскаржує невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту досудового та судового слідства, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Також у касаційній скарзі потерпілий не вказує, чи були заявлені ним в апеляційному суді клопотання, які всупереч ч. 3 ст. 404 КПК цей суд безпідставно не задовольнив, а також, які конкретно доводи апеляційної скарги в порушення ст. 419 цього Кодексу суд апеляційної інстанції не дослідив, не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 єва