Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/2212/18
Провадження № 1-кп/673/36/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 р.м.Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднану кримінальну справу (кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 23.11.2018 року та кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000295 від 30.09.2018 року), по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимого:

- 02.10.1996 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 81, ст. 46-1 КК України до трьох років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на два роки, постановою цього ж суду від 11.06.1998 відстрочку виконання вироку скасовано з направленням засудженого в місця позбавлення волі; - 13.12.2001 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 82, ст.ст.42, 43, 52 КК України до чотирьох років і двох місяців позбавлення волі;

- 22.09.2006 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки;

- 06.02.2007 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 121, ст. 71 КК України до шести років шести місяців позбавлення волі;

- 31.07.2013 Деражнянським районним судом Хмельницької області та 14.08.2014 Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до одного року позбавлення волі, звільненого 18.09.2014 по відбуттю строку покарання;

- 23.05.2016 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до одного року та шести місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки;

- 28.11.2016 Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 407, ч. 4 ст. 70, ст. 75 КК України до чотирьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки,

-04.12.2018 року Летичівським районним судом Хмельницької

області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці,-

у вчиненні злочинів, передбачених ст. 395 та ч.2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07.02.2018 постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області, ОСОБА_4 , відповідно до ст.ст. 3-6, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі», було встановлено адміністративний нагляд строком на один рік та визначено йому наступні обмеження: заборонено вихід з будинку за місцем проживання з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку; заборонено виїзд в особистих справах за межі району проживання без дозволу органів Національної поліції; зобов`язано з`являтись для реєстрації в орган поліції за місцем проживання в останню суботу кожного місяця з 06 год. до 22 год.

07.02.2018 року ОСОБА_4 оголошено постанову суду про встановлення щодо нього адміністративного нагляду з обранням йому обов`язків та обмежень, а також роз`яснено відповідні права та обов`язки і попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

Однак, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим під підпис із постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 07.02.2018 про встановлення щодо нього адміністративного нагляду, умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, не повідомивши працівників Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, що здійснюють за ним адміністративний нагляд, без дозволу керівництва Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області та без поважних причин, самовільно залишив своє постійне місце проживання в АДРЕСА_3 та упродовж червня-серпня 2018 року вів бродячий спосіб життя на території Деражнянського району, а з серпня 2018 року по теперішній час самовільно став проживати в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , чим умисно порушив правила адміністративного нагляду.

Крім того, 10 листопада 2018 року близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 , правомірно перебуваючи у приміщенні житлового будинку ОСОБА_5 , який розташований по АДРЕСА_1 , помітивши у кладовій велосипед марки «ARDIS» моделі «fold» та акустичні колонки від музичного центру марки «aiwa NSX 430» прийняв рішення про таємне викрадення вищевказаного майна.

Тоді, ж реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю власника будинку та сторонніх осіб, діючи умисно, повторно, таємно, з метою особистого незаконного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, маючи вільний доступ до приміщення кладової, таємно викрав з неї велосипед марки «ARDIS» моделі «fold» вартістю 1050 грн., акустичні колонки від музичного центру марки «aiwa NSX 430» вартістю 200 грн., які належать потерпілому ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому майнову шкоду на загальну суму 1250 грн. Викрадене майно ОСОБА_4 виніс за межі домогосподарства ОСОБА_5 та розпорядився ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, вказавши, що дійсно порушив встановлену постановою суду від 07.02.2018 року заборону та ухилився від адміністративного нагляду, не повідомив працівників поліції Деражнянського ВП та без дозволу керівництва Деражнянського ВП без поважних причин самовільно залишив своє постійне місце проживання в АДРЕСА_3 та упродовж червня-серпня 2018 року вів бродячий спосіб життя на території Деражнянського району, а з серпня 2018 року по теперішній час самовільно став проживати в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 . Разом з тим, ОСОБА_4 10.11.2018 року при зазначених вище обставинах викрав належні ОСОБА_5 велосипед та аудіо колонки від музичного центру, проте на даний час розкаявся у вчиненому, майже всі викрадені речі повернув, просив його суворо не карати.

Під час розгляду даної кримінальної справи, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України та при відсутності заперечень учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом також з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і що сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, дії обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду від червня-серпня 2018 року судом кваліфікуються - за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а по епізоду від 10.11.2018 року - за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тому його винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів суд визнає доведеною.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчинення злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на «Д» обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідом не являється, по місцю фактичного проживання характеризується посередньо, стан його здоров`я в цілому нормальний, депутатом місцевих рад не являється, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів та неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі реально, після чого на шлях виправлення не став та знову вчинив умисні корисливі злочини, що характеризує обвинуваченого як особу, схильну до протиправних діянь, яка перебуваючи на волі може продовжувати свою злочинну діяльність.

На даний час ОСОБА_4 також притягається до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України (обвинувальний акт 28.07.2017 направлено до Деражнянського районного суду Хмельницької області) та до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України (обвинувальний акт 26.04.2018 також направлено до Деражнянського районного суду Хмельницької області), а тому, на переконання суду, виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються повне визнання ним вини, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування завданого збитку.
Разом з тим, з огляду на сукупність і повторність вчинених ОСОБА_4 злочинів у мінімальний період часу після нещодавнього відбування ним реального покарання, суд критично оцінює його заяву про щире каяття, тому не визнає його, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого судом визнаються рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
При цьому, суд також бере до уваги, що вчинені обвинуваченим
злочини, згідно ст. 12 КК України, відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, потерпілим ОСОБА_5 у даній справі заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався, проте, на даний час останній перебуває в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» (29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 39) на підставі вироку Летичівського районного суду Хмельницької області від 04.12.2018 року, згідно якого його визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк до 4 років 2 місяців.
Вирішуючи цивільній позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1000 грн. та моральної шкоди в сумі 2 000 грн., суд враховує представлені потерпілим та стороною обвинувачення докази, що обґрунтовують цивільний позов, їх належність та допустимість та вважає за можливе позов задовольнити в повному обсязі.

Таким чином, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, нанесеної потерпілому, суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань

потерпілого, тимчасове погіршення його здібностей, витрачені зусилля по додатковій організації його життя у зв`язку із завданою шкодою, ступінь вини ОСОБА_4 , який завдав морального болю потерпілому ОСОБА_5 , в якого на той час і проживав.

З огляду на викладене, керуючись вимогами розумності та справедливості, суд вважає позов обґрунтованим, тому визначає розмір відшкодування завданої потерпілому ОСОБА_5 обвинуваченим ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 2 000 грн., а матеріальної шкоди в розмірі 1000 грн.

Разом з тим, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню судові витрати за проведення в данному кримінальному провадженні судово-товарознавчої експертизи №12.1-0839:18 від 26.11.2018 року в сумі 572 грн.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речовий доказ в справі згідно постанови слідчого від 29.11.2018 року велосипед «ARDIS» модної «fold», приєднаний до матеріалів справи та переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 та його юридична доля підлягає вирішенню у відповідності до ст. 100 КПК України.

Таким чином, визначаючи вид та суворість покарання, суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, ступінь вини ОСОБА_4 , який завдав матеріальної шкоди своєму односельчанину, з якими перебував в дружніх відносинах та яку належним чином не відшкодував, задовільну поведінку обвинуваченого під час досліджуваних судом обставин, а також інші фактичні обставини справи, які в цілому свідчать про можливість обвинуваченого стати на шлях виправлення після відбуття ним достатнього покарання, яке не перевищуватиме розумні строки та не буде занадто несправедливим в силу його надмірної суворості.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, ближче до середньої межі санкцій статтей Особливої частини КК України, які йому було інкриміновано, як необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, та при призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 керуватися положеннями частин 1 та 4 ст. 70 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 370 та 374 КПК України, ст. 65-67 та 70 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 395 та ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ст.395 КК України у виді арешту на строк 6 місяців;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання за даним вироком з покаранням, призначеним вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 04.12.2018 року за ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання 20.12.2018 на підставі вирокуЛетичівського районного суду Хмельницької області від 04.12.2018 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 1000 грн. та моральну шкоду в сумі 2000 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення в данному кримінальному провадженні судово-товарознавчої експертизи №12.1-0839:18 від 26.11.2018 року в сумі 572 грн.
Речовий доказ в справі згідно постанови слідчого від 29.11.2018 року велосипед «ARDIS» модної «fold», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити йому ж, як власнику.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження не приймались.
Дане судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений в Хмельницький апеляційний суд через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після проголошення вручається безпосередньо обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1