Провадження № 1-кп/344/465/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 ро ку м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

та її захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с Микуличин Яремчанської міської ради, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, непрацюючої, з вищою освітою, неодруженої, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимої, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.

ОСОБА_5 в період з березня по серпень 2017 року разом із батьками та малолітньою дитиною, на підставі усної домовленості, винаймали частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_4 .

Так, 18.06.2017 року в обідній період часу ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання звернулась до потерпілої ОСОБА_4 , яка знаходилась в іншій частині зазначеного вище житлового будинку, з проханням допомогти заспокоїти її малолітню дитину, на що ОСОБА_4 погодилась. Прийшовши за місцем тимчасового проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_4 залишилась з її донькою, а ОСОБА_5 покинула кімнату та вийшла на подвір`я. Перебуваючи у вищезазначеному місці, а саме на території подвір`я, ОСОБА_5 зайшла до частини житлового будинку, в якій проживає потерпіла ОСОБА_4 , для того, щоб відпочити. Через деякий час ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_4 , побачила на тумбочці ювелірні вироби із золота, після чого в неї виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих спонукань, користуючись тим, що потерпіла ОСОБА_4 знаходиться у її кімнаті, та не може спостерігати за її діями, таємно викрала золоту сережку 585 проби, вагою 1,68г, вартістю 836,02грн. та золоте кільце 585 проби, вагою 2,11г., вартістю 1 251,02грн., що підтверджується висновком експерта № 4.4.-319/17 від 28.11.2017 року. В подальшому, ОСОБА_5 із викраденим майном, покинула місце вчинення злочину, яким в подальшому розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 2087,04грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнала повністю та беззастережно, підтвердила викладені вище обставини викрадення ювелірних виробів із золота в ОСОБА_4 , у вчиненому щиро розкаялася. Зазначила, що завдані збитки потерпілій в сумі 2087,04грн. добровільно відшкодувала, решту відшкодує по можливості та просила у неї вибачення, а суд просила суворо її не карати та звільнити від відбування призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вона має на утриманні малолітню дитину, щодо якої не позбавлена батьківських прав. Цивільний позов визнала.

Потерпіла просила цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, задовольнити у повному обсязі, в решті підтримала позицію прокурора.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням письмових доказів, які характеризують її особу та дають можливість вирішити долю речових доказів та судових витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; дані про особу винної, яка вкрай негативно ставиться до вчиненого; її молодий вік; стан здоров`я та її майновий стан; вона не працює; неодружена; має на утриманні малолітню дитину доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває; раніше не судима.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає повне та беззастережне визнання вини та щире каяття. В той же час зазначена прокурором така обставина, як добровільне відшкодування завданого збитку, не може бути визнана судом, як пом`якшуюча, оскільки під час досудового розслідування потерпілою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 заявлено цивільний позов, відтак збитки відшкодовані не в повному обсязі.

Обставини, які обтяжують покарання, - судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченої вбачається середня ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високу небезпеку для суспільства (в тому числі окремих осіб).

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, потерпілої та сторони захисту, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити основне покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як нею, так і іншими особами.

Крім цього, судом поза розумним сумнівом встановлено, що ОСОБА_5 має малолітню дитину доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» не виповнилося 18 років, та щодо якої обвинувачена не позбавлена батьківських прав. Обвинувачена ж вчинила злочин середньої тяжкості до набрання чинності цим Законом, отже на неї поширюється дія цього Закону і остання не заперечила проти застосування щодо неї амністії. Інших перешкод для застосування амністії та звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання - судом не встановлено. За таких обставин, відповідно до ст. 86 КК України та на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 слід звільнити від відбування призначеного покарання.

Також, відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 на загальну суму 10000грн. слід задовольнити частково, оскільки обвинувачена ОСОБА_5 добровільно, частково під час досудового розслідування відшкодувала завдані злочином збитки в сумі 2087,04грн., чого не заперечила під час судового розгляду сама потерпіла, тому стягненню підлягає різниця цих сум, а саме 7912,96грн.

Процесуальні витрати покласти на обвинувачену, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Відповідно до ст. 86 КК України та на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді штрафу.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої по АДРЕСА_3 , - 7912 (сім тисяч дев`ятсот дванадцять) гривень 96 копійок на відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 296 (двісті дев`яносто шість) гривень 61 копійку процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи.

Речовий доказ жіночу сумку чорного кольору, маркування «CIANMI VEASRGE» (постанова від 11.02.2018 року) повернути обвинуваченій ОСОБА_5 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1