Справа № 169/149/19
Провадження № 1-кс/169/43/19
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року смт Турійськ

Слідчий суддя Турійського районного суду Волинської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000026 від 05 лютого 2019 року за ознаками злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що 30 січня 2019 року невідома особа шляхом відкриття дверей проникла у сарай, що знаходиться на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , і належить ОСОБА_3 , звідки умисно таємно викрала велосипед іноземного виробництва, чим заподіяла потерпілій майнову шкоду.

Відомості про вчинення вищевказаного злочину внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Під час досудового розслідування ОСОБА_4 добровільно видала два велосипедні колеса. Вказуючи, що зазначені предмети є тимчасово вилученим майном, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, то з метою їх збереження слідчий просив накласти на вилучене майно арешт.

Враховуючи, що за змістом частини 1 статті 172 КПК України неприбуття осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, то згідно з частиною 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні і належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання.

Дослідивши та проаналізувавши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Встановлено, що відомості про вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, 05 лютого 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальному провадженню присвоєно № 0000026.

З матеріалів справи вбачається, що у ході досудового розслідування виявлено та вилучено два велосипедні колеса, що підтверджується протоколом огляду та вилучення речей від 05 лютого 2019 року з фототаблицею та письмовою розпискою громадянки ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 05 лютого 2019 року вищевказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

У контексті положень частини 2 статті 167, частини 2 статті 168, частини 7 статті 237 КПК України зазначені вище вилучені речі та предмети є тимчасово вилученим майном.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У ході розгляду клопотання встановлено, що вилучені предмети відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, є речовими доказами та можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене та враховуючи, що клопотання слідчого є обґрунтованим і відповідає вимогам статті 171 КПК України, стороною обвинувачення доведено наявність ризику пошкодження чи знищення майна, на яке слідчий просив накласти арешт, то слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

Керуючись статтями 107,132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно: два велосипедні колеса, що належать на праві власності ОСОБА_3 , знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Турійського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000026 від 05 лютого 2019 року.

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним у цій ухвалі майном.

Роз`яснити, що відповідно до положень частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвалу надіслати для негайного виконання слідчому СВ Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 та начальнику Турійського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_6 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя