У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2018 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Портфранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП України в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимий,

підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003234 від 22.12.2018року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5
адвоката - ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.12.2018 року ОСОБА_4 та невстановлена органом досудового розслідування особа, перебуваючи в нічний на Соборній площі в місті Одесі, побачили ОСОБА_7 в руці якої знаходився мобільний телефон.
В цей час, у ОСОБА_4 та невстановленої органом досудового розслідування особи, з корисливих мотивів, виник спільний злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_7 .
Так, реалізуючи спільний злочинний намір, 22.12.2018 року приблизно о 02 годині 20 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 разом з невстановленою слідством особою, підійшли із-за спини до ОСОБА_7 , яка знаходилась на Соборній площі, 1, в м. Одесі.
Після чого, реалізуючи спільний злочинний намір, невстановлена органом досудового розслідування особа відволікла увагу ОСОБА_7 , а ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний намір, умисно, з корисних мотивів, заволодів, шляхом ривку, належним ОСОБА_7 мобільний телефоном торгової марки «Samsung», моделі «Galaxy A 6+», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 8 000 гривень, в якому знаходилась сім-карта за номером: НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє.
Заволодівши мобільним телефоном ОСОБА_7 в розмірі 8 000 гривень, ОСОБА_4 разом з невстановленою особою з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, але невдовзі ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції.
У зв`язку з чим, слідчий, погоджений із прокурором, звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання слідчого та просили обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки ОСОБА_4 проживає разом із батьками, раніше не судимий. Зауважили, що підозрюваний ОСОБА_4 вину визнає в повному обсязі та співпрацює із слідством, викрадене майно повернуто потерпілій.

Вивчивши надані матеріали кримінального провадження, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, вислухавши думку прокурора та адвоката, приходжу до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, оскільки наведені в клопотанні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не доведені, а також не доведено що інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть досягти мети кримінального провадження.
Відповідно до ч.4 ст.194, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

На підставі ч.4 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008р. у справі " Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу / досудового розслідування, судового розгляду/ навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року, проголошує одну з основоположних цінностей демократичного суспільства і по суті беззастережно забороняє позбавлення свободи, крім випадків, передбачених і встановлених законом відповідно до певної процедури.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі до 6 років, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше не судимий, вину визнає в повному обсязі, спрацює з органом досудового розслідування, викрадене майно повернуто потерпілій, у зв`язку з чим відсутні ризики впливу на потерпілу, свідків та вчинення нового злочину, а тому запобігти ризику переховування від органу досудового розслідування та суду можливо обравши підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, має постійне місце проживання, раніше не судимий, визнає вину в повному обсязі та співпрацює із слідством, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування та запобігти ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179, 181, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Портфранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП України в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 (два) місяці.

Покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) не залишати місце проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) прибувати до суду, прокурора чи слідчого за першою вимогою в розумні строки;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 22.12.2018 року.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 20.02.2019 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

22.12.2018