Справа № 202/6456/18
Провадження № 1-кс/202/7297/2018
УХВАЛА

26 жовтня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт тимчасового вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 липня 2018 року за № 0000708, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

25 жовтня 2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт тимчасового вилученого майна.
В своєму клопотанні прокурор просить: накласти арешт на вилучене в ході особистого обшуку ОСОБА_4 наступне майно, а саме: купюра номіналом 2 долари США; купюра номіналом 200 гривен; купюри номіналом 1 гривня в кількості трьох штук; купюри номіналом 2 гривні в кількості трьох штук; купюри номіналом 5 гривен в кількості двох штук; купюри номіналом 10 гривень в кількості однієї штуки; грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 100 штук; грошові кошти номіналом 50 франків в кількості 2 штук; грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 3 штуки; грошові кошти номіналом 20 доларів США в кількості 1 штуки; грошові кошти номіналом 10 доларів США в кількості 8 штук; грошові кошти номіналом 5 доларів США в кількості 12 штук; грошові кошти номіналом 2 долари США в кількості 1штуки; грошові кошти номіналом 1 доларів США в кількості 14 штук; грошові кошти номіналом 100 крон в кількості 1 штуки; грошові кошти номіналом 5 арабської країни невідомого походження в кількості 1 штуки; грошові кошти номіналом 1 та 1А арабської країни невідомого походження; грошові кошти номіналом 5 фунтів стерлінгів в кількості 4 штук; грошові кошти номіналом 50 фунтів стерлінгів в кількості 3 штук; грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 28 купюр; грошові кошти номіналом 500 гривен в кількості 4 штуки; грошові кошти номіналом 1 гривня в кількості 5 штук; грошові кошти номіналом 2 гривні в кількості 1 штуки; грошові кошти номіналом 5 гривень в кількості 1 штуки; грошові кошти номіналом 50 гривень в кількості 1 штука; грошові кошти номіналом 10 гривень в кількості 1 штуки; грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 17 штук; грошові кошти номіналом 50 доларів США в кількості 1 штуки. Керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України розглянути дане клопотання без повідомлення підозрюваного, ті інших власників майна, з метою забезпечення арешту майна, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без участі власника майна.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт тимчасового вилученого майна не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2018 року клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000708 повернуто прокурору відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин.
Після усунення недоліків клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повторно спрямовано прокурором до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська, однак недоліки встановлені ухвалою слідчого судді від 22 жовтня 2018 року усунені не були та таким чином приписи ухвали не виконані.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на розпорядження майном може бути застосована лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно п. 7 ст. 236 КПК України, вилучені в ході обшуку речі та документи, що не входять в перелік, у відношенні яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, оскільки прокурором не усунено недоліки після повернення клопотання, а тому підстави для накладення арешту відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт тимчасового вилученого майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1