Справа № 192/2421/18
Провадження № 1-в/201/178/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного судом покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з Дніпровського апеляційного суду надійшло для розгляду клопотання засудженого ОСОБА_3 , у якому останній просить зарахувати до призначеного вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з дати його затримання до дати прибуття у Солонянську виправну колонію № 21.

Засуджений ОСОБА_3 і представник ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» надали до суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Представник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, що відповідно до ст. 539 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання за його відсутності.

Дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього документи, суд доходить до таких правових висновків.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як встановлено судом, вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2017 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі. Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, враховувавши в цей строк час його попереднього ув`язнення з 17 липня 2017 року тобто з дня його затримання, відповідно до ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 17 липня 2017 року. Вирок набрав законної сили 19 вересня 2017 року.

Наявними матеріалами підтверджено, що ОСОБА_3 було затримано 17 липня 2017 року, згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді трьох років дев`яти місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 27 жовтня 2017 року.

Вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2017 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді трьох років восьми місяців позбавлення волі. Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання рахувати з 12 жовтня 2017 року. Зараховано ОСОБА_3 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 17 липня 2017 року по 12 жовтня 2017 року. Вирок набрав законної сили 20 березня 2018 року.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 20 березня 2018 року вищевказаний вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2017 року було скасовано в частині вирішення цивільного позов і призначено в цій частині новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, а в іншій частині вирок залишено без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з вимогами ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1). Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі (ч. 2). Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4).

В період вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, що мали місце 31 серпня 2016 року і 02 березня 2017 року, а також на час набрання вироками стосовно останнього законної сили, діяло декілька редакцій ч. 5 ст. 72 КК України, які визначали різні способи розрахунку строку попереднього ув`язнення та зарахування його до призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі, так під час вчинення кримінальних правопорушень засудженим до 20 червня 2017 року діяли положення зазначеної частини статті в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, а з 21 червня 2017 року по день набрання зокрема останнім вироком, який постановлений за правилами ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України, законної сили 20 березня 2018 року, діяли положення зазначеної частини статті в редакції Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року.

Так, згідно Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, частина 5 статті 72 КК України була викладена в наступній редакції: зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В редакції Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, зазначена частина статті змінилась та була викладена у наступній редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

З огляду на те, що редакція Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року погіршує становище засудженого, а в ч. 2 ст. 4 КК України закріплений принцип ультраактивності (безпосередньої дії) закону, тобто злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, слід вважати вірним в даному випадку до періоду перебування засудженого під вартою застосовувати саме той нормативно-правовий акт під час дії якого настала дана подія або факт, тобто мало місце вчинення кримінального правопорушення засудженим.

Отже, застосовуванню підлягають правила зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного судом покарання, що діяли на момент початку попереднього ув`язнення засудженого, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вищезазначені висновки суду в повному обсязі узгоджуються з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17), згідно яких, положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, при цьому якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Таким чином, якщо особа вчинила кримінальне правопорушення до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

При цьому, відповідно до пункту «ґ» абзацу 4 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Враховуючи встановлені обставини, зокрема, залишення ОСОБА_3 у місцях попереднього ув`язнення на час розгляду кримінального провадження по дату набрання останнім вироком законної сили, суд вважає за необхідне за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_3 зарахувати останньому у строк призначеного судом покарання, строк його попереднього ув`язнення з дати його затримання до набрання цим вироком законної сили, а саме з 17 липня 2017 року по 20 березня 2018 року включно, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Щодо доводів засудженого про необхідність зарахування йому до строку призначеного судом покарання, строк його перебування в Полтавській УВП № 23 до якої його було переміщено з Солонянської ВК № 21, то суд вважає їх такими, що вони не ґрунтуються на вимогах статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», відповідно до якої попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, вирок щодо якого не набрав законної сили, а відтак перебування засудженого ОСОБА_3 в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили не підлягає зарахуванню у строк покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), за виключенням випадку, передбаченого пунктом ґ абзацу четвертого цієї статті, тобто, залишення останнього в установі місця попереднього ув`язнення для участі у слідчих діях або судовому розгляді кримінального провадження, проте наявні в матеріалах за клопотанням копії ухвал місцевих судів свідчать про те, що засудженого було етаповано з виправної колонії до Полтавської установи виконання покарань для ознайомлення з матеріалами справи, що, згідно з вимогами вищевказаної норми закону про кримінальну відповідальність, не може включатись до строку попереднього ув`язнення, а отже, ці обставити свідчить про необхідність відмови у задоволенні клопотання засудженого в цій частині.

З огляду на викладене, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до покарання, призначеного вироком суду задовольнити частково.

За вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_3 , зарахувати останньому у строк призначеного судом покарання, строк його попереднього ув`язнення з 17 липня 2017 року по 20 березня 2018 року включно, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вимог клопотання засудженого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду, а засудженим з дня отримання її копії.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1