Справа №672/362/19
Провадження №1-кп/672/64/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2019 р. м. Городок
Городоцький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку кримінальне провадження №0000046 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, непрацюючого, освіта професійно-технічна, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого
за ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 16.02.2019 року близько 13.00 год. перебуваючи в приміщенні сараю, який розташований на території садиби громадянки П" ОСОБА_6 , яка розташована по АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку майна.
Обвинувачений, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи та протиправного заволодіння майном, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та їх наслідків, бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні сараю, до якого мав вільний доступ з дозволу власниці, якій допомагав по господарству, таємно викрав електродвигун серії АО 1.7 кВт, 1000 об/хв., вартістю 1300 грн., внаслідок чого спричинив матеріальної шкоди потерпілій на вищевказану суму.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся, пояснивши суду, що дійсно протягом двох років він допомагає потерпілій ОСОБА_7 по господарству. Того дня він декілька разів заходив до приміщення сараю, звідки брав дрова щоб розтопити піч. В ході цього він помітив в сараї електродвигун, який того ж дня викрав та заніс знайомому, обмінявши на пляшку горілки. Повернувшись на господарство потерпілої продовжив їй допомагати, зокрема ще раз повертався за дровами в приміщення того ж сараю.
Вина обвинуваченого у вчиненому злочині також підтверджується:
протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.02.2019 р. та витягом з ЄДРДР, у яких відображені первинно встановлені обставини вчиненого злочину та викрадене майно (а.с.30-31); протоколом огляду місця події від 27.02.2019 р., з схемою та фототаблицями, згідно якого оглядалось місце вчинення крадіжки (територія садиби потерпілої та підсобне приміщення з якого безпосередньо було викрадено елдектродвигун), зображена схема розміщення будівель і споруд, а також доданий письмовий дозвіл власниці на огляд місця вчинення злочину (а.с.37-42); протоколом огляду місця події від 05.03.2019 р., з схемою та фототаблицями, згідно якого оглядалось місце зберігання викраденого двигуна після викрадення у ОСОБА_8 , який його придбав та 05.03.2019 року добровільно видав працівникам поліції (а.с.43-49); протоколом огляду предметів (викраденого електродвигуна) від 06.03.2019 р. з фототаблицею, який був предметом крадіжки (а.с.50-51); довідкою Городоцького РЕМ ПАТ "Хмельницькобленерго" від 06.03.2019 р. про те, що електродвигун, який був предметом крадіжки перебуває у технічно справному стані (а.с.57); довідкою ФОП ОСОБА_9 "Електровимірювальна лабораторія" з протоколом перевірки №3/1, які підтверджують робочий стан викраденого електродвигуна (а.с.58-59); висновком товарознавчої експертизи №14032019_140301, з якого вбачається що вартість викраденого електродвигуна становить 1300 грн. (а.с.62-88).
За таких обставин у справі, з врахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненому злочині.
Однак суд не погоджується з кваліфікацією органами досудового розслідування дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України і приходить до висновку про необхідність їх перекваліфікації за ч.1 ст.185 КК України, виходячи із такого.
Обвинувачений в своїх показаннях пояснив, що він протягом останніх двох років постійно допомагає потерпілій ОСОБА_10 по господарству і продовжує це робити і зараз. Відповідно він має вільний доступ до житла та господарських будівель потерпілої, зокрема і сараю, звідки було викрадено двигун. В даному сараї зберігаються дрова, які він декілька раз на день бере для розтоплювання печі в будинку потерпілої. Також, обвинувачений пояснив, що умисел на заволодіння двигуном у нього виник тоді, коли він зайшовши в сарай за дровами його там побачив.
Отже, суд вважає, що органами досудового розслідування помилково інкриміновано обвинуваченому таку кваліфікуючу ознаку, як проникнення до приміщення.
У відповідності до абз. 3 п.22 Постанови Пленуму ВСУ №10 від 06.11.2009 р. "Про судову практику у справах про злочини проти власності": Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї
виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.
Крім того, Велика палата ВС сформувала висновок щодо кваліфікуючої ознаки «проникнення у житло, інше приміщення чи сховище» , який полягає у тому, що: наявність режиму вільного доступу до приміщення свідчить про законність входження (потрапляння) особи у відповідне приміщення та правомірне її перебування там, а отже, виключається інкримінування кваліфікуючої ознаки «проникнення», навіть якщо особа потрапила в приміщення з умислом заволодіти чужим майном.
Також, Велика Палата Верховного Суду висловилась про те, що проникнення як кваліфікуюча ознака передбачає, що особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому під час вчинення злочину. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» не має. (ВС/ВП № 569/1111/16-к від 18.04.2018).
За обставин, встановлених судом, вбачається, що обвинувачений мав можливість вільно заходити у будь-які приміщення на території садиби потерпілої, оскільки щодня допомагає їй по господарству, а тому таке входження до приміщення сараю, з якого було вчинено крадіжку є законним (з дозволу власника), отже ОСОБА_5 не може ставитись в обвинувачення така кваліфікуюча обставина, як "проникнення у приміщення".

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із наступного.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння його розкриттю.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він по місцю проживання характеризується позитивно, раніше злочинів не вчиняв. На обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра обвинувачений не перебуває.
Судом враховується і позиція потерпілої, яка будь-яких претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого не має.
За таких обставин по справі, з врахуванням вартості викраденого майна, позиції потерпілої, яка жодних претензій до обвинуваченого не має, не наполягає на суворому покаранні, враховуючи пом`якшуючі покарання та характеризуючи особу обвинуваченого обставини, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання у виді громадських робіт в мінімальному його розмірі, визначеному санкцією статті.
Судові витрати у справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід слід залишити без змін.
Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України, повернувши їх власниці.
Керуючись ст. 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді вісімдесяти годин громадських робіт.
Речові докази по справі: електродвигун серії АО 1.7 кВт, 1000 об/хв. повернути власниці ОСОБА_11 .
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу, залишити обвинуваченому попередній особисте зобов`язання в межах строку дії ухвали слідчого судді від 19.03.2019 р.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, що не були присутні в судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: