справа №619/4811/18
провадження №1-кп/619/158/19
ВИРОК
Іменем України
13 лютого 2019 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі : головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
законний представник малолітнього - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт №0001673 від 03.11.2018 року у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Слатине, Дергачівського району, Харківської області, українця, навчається на 1- му курсі Харківського професійно-технічному ліцеї залізничного транспорту , мешкає з матір`ю ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
12 жовтня 2018 року приблизно о 23 год. 40 хв. неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на пероні залізничної зупинки «Слатине» в смт. Слатине Дергачівського району Харківської області, зустрів свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, який сидів на лавочці де в подальшому від спожитих алкогольних напоїв заснув.
В цей час у ОСОБА_6 виник прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 усвідомлюючи безпорадний стан потерпілого, маючи прямий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, впевнившись, що його злочинні дії ніким помічені не будуть, дістав з кишені штанів ОСОБА_7 мобільний телефон Lenovo Vibe P1ma40, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , білого кольору, сенсорний, сховав його до своєї кишені та в послідуючому розпорядився викраденим майном на свій розсуд.
В результаті злочинних дій з боку ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 був спричинений матеріальний збиток, на суму 1000 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №25686 від 20.11.2018.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочину так, як це зазначено в обвинувальному акті.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його як особу.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, тобто у таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При вирішенні питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, скоєння злочину у неповнолітньому віці, що відповідно до ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, раніше не судимий, на момент скоєння злочинів мав неповнолітній вік.

06.02.2019 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшла досудова доповідь відносно неповнолітнього ОСОБА_6 від начальника Дергачівського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області.

На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, який наведено вище, ставлення винного до скоєного, дані про його особу і конкретні обставини справи, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого покарання без позбавлення волі з застосуванням до неповнолітнього ОСОБА_6 п. 2 ст. 105 КК України із застосуванням примусових заходів виховного характеру строком на один рік передавши неповнолітнього під нагляд батьків.

Суд вважає, що таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 105 ч.1 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Відповідно до ст. 497 ч.3 КПК України , під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Мати неповновнолітнього ОСОБА_5 має постійне місце роботи, за місцем роботи і мешкання характеризується позитивно, не заперечує проти застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру та передачі сина під її нагляд.

Цивільний позов потерпілими не заявлено, так як матеріальні та моральні збитки відшкодовані їм в добровільному порядку.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №25686 від 20.11.2018 року у розмірі 1000 гривень покласти на законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 , так як неповнолітній ОСОБА_6 навчається, не працює і самостійного доходу не має.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання 1/один/ рік позбавлення волі.

У відповідності до п. 2 ст. 105 КК України ОСОБА_6 звільнити від призначеного покарання із застосуванням відносно неповнолітнього примусові заходи виховного характеру:
Передати неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою : АДРЕСА_1 терміном на 1 рік.
Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №25686 від 20.11.2018 року у розмірі 1000 гривень стягнути на користь держави з законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1