Справа № 695/907/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0001237, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 жовтня 2017 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який народився у м. Золотоноша Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, офіційно непрацюючого, офіційно неодруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, інвалідом будь-якої групи, депутатом будь-якого рівня, ліквідатором наслідків на ЧАЕС не являється, раніше несудимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 14 жовтня 2017 року близько 19:00, керуючи автомобілем ВАЗ 21061 (р.н.з. НОМЕР_1 ) і рухаючись по вул. Шевченка в м. Золотоноша від вул. Лікарняна в напрямку вул. Миколаївська, порушуючи вимоги п.п. 2.3 (б), 18.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від
10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями), не був уважним до дорожньої обстановки і відповідно не відреагував на її зміну, при наближенні до нерегульованого пішоходного переходу не зменшив швидкості руху керованого ним транспортного засобу та вчинив наїзд на пішоходів ОСОБА_5 , 2000 року народження, та ОСОБА_8 , 2001 року народження, які переходили проїзну частину з ліва на право по напрямку руху транспортного засобу по пішоходному переходу.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоход ОСОБА_8 згідно з висновком експерта від 12 січня 2018 року № 05-8-01/23 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми правої нижньої кінцівки з відкритим переломом середньої третини, правої великогомілкової кістки зі зміщенням відломків, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень в зв`язку з небезпекою для життя; пішоход ОСОБА_5 згідно з висновком експерта від 16 січня 2018 року
№ 05-8-01/26 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми тазу з переломом верхньої гілки правої лонної кістки, правої сідничної кістки, що відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, в зв`язку з тривалим розладом здоров`я.
Порушення правил безпеки дорожнього руху обвинуваченим ОСОБА_3 відповідно до висновку експерта від 24 січня 2018 року № 4/84 знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП з технічної точки зору, а саме у невиконанні обвинуваченим
ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3 (б), 18.1 ПДР України, та настанням наслідків у вигляді злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження та тяжке тілесне ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, не заперечував жодної з обставин, викладених в обвинувальному акті, та просив суд суворо його не карати. Пояснив, що їхав зі швидкістю 40 км/год на зустріч з товаришем і не побачив пішоходів, які знаходилися за іншою машиною, внаслідок чого скоїв наїзд. Просив не позбавляти його права керувати транспортними засобами, оскільки це є його єдиним джерелом доходу.
Захисник ОСОБА_11 при обранні виду і міри покарання для свого підзахисного просив суд врахувати пом`якшуючі обставини, наявність на утриманні неповнолітніх дітей та не застосовувати додаткове покарання, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 виконує автомобільні перевезення людей та речей, а тому позбавлення права керувати транспортними засобами негативно позначиться на його матеріальному становищи.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З огляду на викладене суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених
ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На виконання вимог абз. 2 ч. 1 ст. 368 КПК України суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого
ОСОБА_3 , згідно з якою ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як низький, а тому виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства можливе і не становить високої загрози для суспільства чи окремих осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин; відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до скоєного, який щиро розкаюється; особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше несудимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого
ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень є кримінальне покарання у виді позбавлення волі.
При цьому суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України і звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства.
Враховуючи, що позбавлення обвинуваченого ОСОБА_3 права керувати транспортними засобами з огляду на те, що автомобільні перевезення є фактично єдиним джерелом його доходу, може призвести до втрати можливості останнім заробляти собі на життя, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для застосування додаткового покарання.
Подані потерпілими цивільні позови про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України залишає без розгляду на підставі заявлених під час судового розгляду копотань їх представників.
Питання про речові докази суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта у розмірі 3123,20 гривень.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду не застосовувався.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд -

з а с у д и в:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Звільнити ОСОБА_3 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_3 згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 ,
ПрАТ "Страхова група "ТАС" про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 , ПрАТ "Страхова група "ТАС" про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - залишити без розгляду.
Речовий докази, а самеавтомобіль ВАЗ 21061 (р.н.з. НОМЕР_1 ), який переданий на зберігання ОСОБА_3 , - повернути ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3123,20 гривень.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілим та їх представникам.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1