Справа № 128/2796/18
ВИРОК
Іменем України
28 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000823 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, на утриманні має 3-х неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше несудимого

за ч. 1ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 17.08.2018 року, впродовж з 19 год. 00 хв до 23 год. 40 хв., перебував у свого двоюрідного брата, ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

Вийшовши з будинку ОСОБА_5 близько 23 год. 45 хв. та маючи намір йти додому, ОСОБА_4 , на вулиці біля паркану будинку № 42 по вищевказаній вулиці побачив припаркований мотоцикл сірого кольору марки «КМЗ Днепр 11», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 та вирішив ним заволодіти.

Маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_6 , з метою покататися, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до мотоцикла, зняв його з передачі та почав штовхати вулицею. Продовжуючи свій злочинний умисел, дістав контактні проводи та шляхом їх з`єднання завів двигун мотоцикла, поїхавши вулицею, тим самим незаконно заволодівши належним ОСОБА_6 транспортним засобом сірого кольору марки «КМЗ Днепр 11», 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно висновку експерта №342 Вінницького науково-дослідного експертно - криміналістичого центру МВС України від 14.09.2018 року, ринкова вартість аналогічного технічно справного мотоциклу марки «Днепр 11», 1993 року випуску, на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме: 17.08.2018 року, становить 10 520 грн. 00 коп.

Прямої шкоди та реальних збитків потерпілому ОСОБА_6 не завдано, оскільки транспортний засіб не зазнав пошкоджень та повернутий власнику.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що 17.08.2018 року, у вечірній час, він перебував у свого двоюрідного брата ОСОБА_7 , в АДРЕСА_2 . Близько опівночі, коли вже повертався додому, то неподалік будинку, який знаходиться поряд з будинком брата, побачив мотоцикл сірого кольору марки «Днепр». Тоді, у нього виникло бажання прокататися на ньому, щоб швидше добратися додому. Підійшовши до мотоцикла, він зняв його з передачі та почав штовхати, намагаючись завести, однак це йому не вдалося. Тоді, він дістав контактні проводи, з`єднав їх і в такий спосіб завів двигун. Проїхавши через вулицю, мотоцикл заглох і він його залишив там. При цьому, ще поспілкувався зі своїм знайомим та пішов додому. Про скоєне ним він дуже жалкує, просить суд його суворо не карати, оскільки він з потерпілим повністю розрахувався: дав йому двигун і ще 3000 грн., як компенсацію моральної шкоди. Чому саме вчинив дану крадіжку, пояснити не може, так як алкогольних напоїв в той вечір він не вживав, просто хотів швидше добратися додому.

Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу, доказів на підтвердження наявності судових витрат та речових доказів і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_4 , що виразились в незаконному заволодінні транспортного засобу, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 289 КК України та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, те що він раніше несудимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; відсутність матеріальних та моральних претензій потерпілого, його думку щодо міри покарання ОСОБА_4 , згідно якої він покладається на розсуд суду.

Згідно досудової доповіді, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив: щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю правопорушенню та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі з застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.

При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні
покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який
визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати
вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення
покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи
законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації
покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення
засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Вирішуючи питання щодо речових доказів суд керується положеннями ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого підлягають до стягнення на користь держави судові витрати за проведення автотоварознавчого дослідження.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2018 року накладено арешт на мотоцикл марки «Днепр 11» /д.н.з. НОМЕР_3 /.

Оскільки вироком суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1, ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

мотоцикл «Днепр 11» /д.н.з. НОМЕР_3 /, сірого кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у власності останнього;

комплексний запаховий слід, який поміщено до спецпакету «Експертна служба України» № 3789553, змиви із поверхні ручки газу та поверхні ручки сидіння мотоцикла «Днепр 11», які поміщені до двох паперових конвертів та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 572 грн. 00 коп.

Зняти арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2018 року на мотоцикл марки «Днепр 11» /д.н.з. НОМЕР_3 /.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1