Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 518/1710/18
Провадження № 1-кп/499/28/19
У Х В А Л А

Іменем України

"22" січня 2019 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт кримінального провадження №0000326, внесеного до ЄРДР від 08.09.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Маркевичеве, Ширяївського району Одеської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , пенсіонера, раніше не судимого, у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває обвинувальний акт кримінального провадження №0000326, внесеного до ЄРДР від 08.09.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

До суду надійшло клопотання про обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб у зв`язку з закінченням строку тримання під вартою обвинуваченого відповідно до ухвали Іванівського районного суду Одеської області від 06.12.2018 року та у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні заперечували проти обрання міри запобіжного у виді тримання під вартою, просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки відсутні ризики передбаченні ст.177 КПК України, обвинувачений характеризується позитивно, є пенсіонером, має постійне зареєстроване місце мешкання, зобов`язався за першим викликом з`являтися до суду.

Потерпіла у судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, вказала, що претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Вислухавши думку учасників провадження, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.11.2017 року № 1-р/2017 визначено, що обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

Згідно Рішення Європейського суду з прав людини від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України", судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).

Так, матеріалами справи підтверджується вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Однак, визначені ст.177 КПК України ризики та зазначенні у клопотанні прокурора, у судовому засіданні підтвердження не знайшли.

Зазначений в клопотанні ризик щодо незаконного впливу обвинуваченого на свідків чи потерпілу у кримінальному провадження, спростовується заявою потерпілої, яка вказала, що претензій до обвинуваченого не має, свідки були допитані під час досудового розслідування, та запобігання незаконного впливу на свідків може бути нівельоване запобіжним заходом у виді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор, вказуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати провадженню іншим чином, оскільки він офіційно неодружений, не працюючий, зловживає алкогольними напоями, жодними доказами у судовому засіданні не підтвердив, тому існування даного ризику не доведено.

Вказані в клопотання ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме переховування від слідства та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення даного правопорушення обґрунтовуються прокурором лише посиланням на тяжкість вчинення злочину.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Таким, чином, враховуючи, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження лише тяжкість обвинувачення, існування інших ризиків прокурором не доведено, враховуючи особу обвинуваченого, який є пенсіонером, має постійне місце мешкання, позицію потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має, суд не знаходить підстав для застосування найсуворішої міри запобіжного заходу та вважає за можливе змінити обвинуваченому запобіжний на цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5ст.194 КПК України покласти на нього обов`язки: цілодобово не залишати місце свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , зважаючи на ту обставину, що обвинувачений є пенсіонером, отримує пенсію, тому не буде позбавлений засобів до існування, прибувати до Іванівського районного суду Одеської області за першою вимогою, носити електронний засіб контролю.

Також у судовому засіданні було поставлено питання про можливість призначення справи до судового розгляду.

Учасники процесу вважали за можливе призначити дане кримінального провадження до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, та вислухавши заяви та клопотання учасників кримінального провадження щодо виклику свідків та витребування доказів по кримінальному провадженні суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Іванівському районному суду Одеської області.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 195, 196, 198, 314 316, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Маркевичеве, Ширяївського району Одеської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , пенсіонера, раніше не судимого запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 23.03.2019 року, поклавши на нього наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати місце свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 ;

- прибувати до Іванівського районного суду Одеської області за першою вимогою;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвалу про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт направити на виконання до Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали суду здійснює прокурор.

Справу призначити до судового розгляду на 20 лютого 2019 року на 10 годину 00 хвилин в приміщенні Іванівського районного суду Одеської області за адресою вул. Центральна 81а, смт. Іванівка Іванівського району Одеської області, повідомити учасників процесу.

Ухвала щодо зміни запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

В частині призначення справи до судового розгляду ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 25.01.2019 року.

СуддяОСОБА_1