Ухвала
Іменем України
18 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 201/10983/17
провадження № 51-636 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 6 листопада 2018 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2018 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець
та мешканець АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий,
засуджений за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК) та на підставі статті 71 КК призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 6 листопада 2018 року вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2018 року щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що прокурор не погоджується з постановленими у кримінальному провадженні судовими рішеннями, просить їх змінити, перекваліфікувати дії засудженого та призначити покарання із застосуванням статті 71 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців.
Одночасно, перевіривши касаційну скаргу прокурора, колегія суддів вбачає, що він не дотримався вимог статті 427 КПК при подачі скарги.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК .
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді може бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 КПК.
Як убачається зі змісту касаційної скарги прокурор вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, зазначає лише про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, при цьому просить перекваліфікувати дії засудженого та змінити судові рішення.
Тобто прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не зазначає їх зміст, з огляду на статтю 412 КПК, та їх влив на незаконність оскаржуваних судових рішень.
Між тим, прокурор у своїй касаційній скарзі вказує на незаконність вироку місцевого суду, однак його доводи стосуються неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність судом апеляційної інстанції, що вказує на неузгодженість його мотивувальної частини касаційної скарги з прохальною частиною.
Окрім зазначеного прокурор посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність просить перекваліфікувати дії засудженого з частини 2 статті 15, частини 2 статті 185 КК на частину 3 статті 15, частини 2 статті 185 КК, однак у прохальній частині своєї касаційної скарги просить призначити ОСОБА_4 покарання за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК.
Такі суперечності зазначені у касаційній скарзі вказують на неузгодженість позиції прокурора зі змістом оскаржуваного рішення та доводами щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, недодержання прокурором вимог, передбачених статтею 427 КПК України, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд
постановив:

касаційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 6 листопада 2018 року щодо ОСОБА_4 , залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3