Провадження №1-в/127/817/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення. Клопотання мотивоване тим, що він вважає, що наявні усі законодавчо визначені підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання.

Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор вважає, що підстави для задоволення клопотання відсутні.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що останній був засуджений: 24.12.1996 р. Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 4 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 140, 44, 42 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 20.08.1999 р. Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 206 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі; 30.09.2005 р. Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; 30.11.2010 р. Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі; 24.06.2016 р. Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 19.01.2017 р. ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 24.10.2016 р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зазначений вирок суду набрав законної сили 24.02.2017 р.

З матеріалів особової справи також вбачається, що ОСОБА_4 був затриманий 25.05.2016 р.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Разом з тим, ч. 2 ст. 81 КК України регламентовано, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У ч. 1 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.04.2002 N 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні було встановлено, що засуджений ОСОБА_4 фактично відбув дві третини строку покарання та працевлаштований, однак був неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, не має заохочень від адміністрації установи, натомість за період відбування покарання неодноразово отримував дисциплінарні стягнення. Крім того, рішенням комісії установи засудженому ОСОБА_4 було відмовлено у достроковому звільненні. Дані відомості засудженим були підтверджені й в судовому засіданні.

Таким чином, незважаючи на те, що ОСОБА_4 на час розгляду його клопотання фактично відбув понад дві третини призначеного покарання, суд вважає, що правові підстави для задоволення його клопотання відсутні, оскільки в судовому засіданні не було доведено тієї обставини, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Керуючись ст. 371, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24.06.2017 р. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою - з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: