Провадження № 1-кс/750/5304/18
У Х В А Л А

23 листопада 2018 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0009015 від 20.11.2018, -

в с т а н о в и в :

Слідчий Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на металевий ніж з речовиною бурого кольору, вилучений в ході огляду місця події поблизу буд. 132 по вул. Генерала Пухова в м. Чернігові, мобільний телефон марки «Імпресіон» з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл», кросівки, джинсові штани, кофту зеленого кольору, які належать підозрюваній ОСОБА_5 , з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення подальших слідчих дій, спрямованих на отримання відомостей щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення, заборонивши підозрюваній ОСОБА_5 розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Так з клопотання слідчого слідує, що 20.11.2018, близько «14» год., «25» хв., ОСОБА_5 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, що виник з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, нанесла ОСОБА_6 удар лезом ножа в ділянку грудей, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівого геміторексу, лівобічний гемоторакс, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Відомості за вказаним фактом 20.11.2018 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
В результаті огляду місця події від 20.11.2018, проведеного поблизу буд. 132 по вул. Пухова в м. Чернігові, виявлено та вилучено металевий ніж з речовиною бурого кольору, що належить підозрюваній ОСОБА_5 .

20.11.2018 ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України, затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

20.11.2018 при складанні протоколу про затримання ОСОБА_5 як підозрюваної у вчиненні даного кримінального правопорушення, проведено обшук затриманої особи, в ході якого вилучено мобільний телефон марки «Імпресіон» з сім-карткою, кросівки, джинсові штани, кофту зеленого кольору, які належать підозрюваній ОСОБА_5 .

За таких обставин, є достатні підстави вважати, що вищевказані речі, які були вилучені під час складання протоколу про затримання підозрюваної та в ході проведення огляду місця події, можуть зберегти на собі сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення, в тому числі речовин біологічного походження, які походять від потерпілого, могли бути підшукані, виготовлені, пристосовані та використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.
З метою збереження речових доказів, уникнення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, і тим самим знищення слідів та доказів кримінального правопорушення, а також з метою його використання під час проведення слідчих дій, призначення та проведення ряду судових експертиз у даному кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на вищевказані речі, що належать підозрюваній ОСОБА_5 , заборонивши їй розпоряджатись та користуватись вказаним майном.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання в його відсутність, у зв`язку зі службовою зайнятістю та просив таке клопотання задовольнити.

Власник майна також не з`явилась в судове засідання та надала заяву про розгляд даного клопотання без її участі.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні даного клопотання належить відмовити, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Проте слідчим у своєму клопотанні не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно, на разі вже визнано речовим доказом, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 про затвердження Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, перебуває на відповідному зберіганні в камері зберігання речових доказів, що само по собі виключає можливість такого майна бути приховуваним, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним.

Пункт 8 даного Порядку зазначає, що відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, який здійснює таке провадження, а отже слідчий має право самостійно вирішувати, чи можливо таке майно, яке визнано ним речовим доказом, передавати на відповідне зберігання його власнику або ж взагалі повернути.

При цьому п. 4 передбачає, що речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, все майно на яке необхідно накласти арешт, було вилучене в ході обшуку та огляду та визнано речовим доказом.

А, відповідно ч. 2 ст. 100 КПК України регламентує, що речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим, клопотання слідчого про накладення арешту на майно, є безпідставним та немотивованим.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого про накладення арешту на майно, залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1