Справа № 464/6334/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/31/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду міста Львова від 8 січня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 8 січня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 . Накладено арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_7 , який полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 8 січня 2019 року представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 та накладенні арешту на право відчуження, розпорядження та користування майном, вилучене 4 листопада 2018 року в ході проведення огляду місця події, а саме: водійське посвідчення серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в порушення вимог ч.5 ст. 171 КПК України клопотання про накладення арешту на майно подане з порушенням нормативно встановленого строку для його подання більш як на два місяці, у зв`язку з помилками слідчого при оформленні процесуальних документів. Вказує, що при наявності ознак, зазначених у ст. 98 КПК України, які дають підстави вважати тимчасово вилучене майно речовим доказом відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України вказане майно повинно бути якнайшвидше повернуте володільцю, а підставою для збереження вказаного майна в органі досудового слідства може бути лише ухвала слідчого судді, винесена за результатами розгляду клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів або про арешт майна.

Апелянт зазначає, що є всі підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування арешту на майно в порядку ст. 174 КПК України.

Крім того, адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить розгляд апеляційної скарги проводити у його відсутності та у відсутності ОСОБА_11 .

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора - на заперечення доводів апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 перебувають матеріали кримінального провадження № 0003298 від 5 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Постановою слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 5 листопада 2018 року водійське посвідчення серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003298 від 5 листопада 2018 року.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З врахуванням зазначених положень закону слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необгрунтованості судового рішення колегія суддів до уваги не бере.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про поновлення пропущеного строку, оскільки не було поважних причин, які б перешкоджали слідчому подати клопотання про накладення арешту раніше ніж через два місяці з дати вилучення, колегія суддів до уваги не бере.

Згідно ч. 2 мінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

3.04.2012">Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Згідно ч.1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Причини пропуску строку подачі клопотання про накладення арешту на майно були предметом розгляду в суді першої інстанції і слідчий суддя дійшов вірного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про наявність обґрунтованих підстав для поновлення пропущеного процесуального строку для подачі клопотання про накладення арешту на майно.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Натомість під час розгляду даного клопотання обґрунтовано встановлено, що водійське посвідчення серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 , відповідає вимогам ст. 98 КПК України та таке постановою слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 5 листопада 2018 року визнанано речовим доказом у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею на виконання вимог ч.2 ст. 173 КПК України враховано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду міста Львова від 8 січня 2019 року про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4