У Х В А Л А
27.03.2019 Справа №607/4950/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі с/з ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження №0000345 від 02 лютого 2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000345 від 02 лютого 2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, визначені в ухвалі слідчого судді від 04 лютого 2019 року при застосуванні йому вказаного запобіжного заходу, та відкладення такого засідання, у зв`язку із неявкою потерпілої ОСОБА_7 .
Інші учасники судового провадження проти задоволення клопотання прокурора не заперечили.
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк тримання під вартою, а підготовче судове засідання відкласти.
Відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2019 року, під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується 01 квітня 2019 року.
Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 3 ст. 315 КПК України суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) належності її продовжуваного тримання під вартою.
Таким чином, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується; те, що інкриміновані йому злочини є багатоепізодними; вік та стан його здоров`я; те, що він раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, одружений, на утриманні перебуває малолітня дитина, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи.
Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, не зникли, оскільки є підстави вважати, що він може переховатися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності.
Вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що перебуваючи на волі обвинувачений може ухилитися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому справжній інтерес суспільства полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_5 на свободу.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_5 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на строк, що не перевищує 60 днів до 24 травня 2019 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 315, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23 год. 59 хв. 24 травня 2019 року.
Підготовче судове засідання кримінального провадження №0000345 від 02 лютого 2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, відкласти до 15 год. 30 хв. 08 квітня 2019 року, про що повідомити учасників.
Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити начальнику Чортківської УВП УДПСУ в Тернопільській області (№ 26), для відому.

Головуючий суддяОСОБА_1