У Х В А Л А

05.03.2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі скаржника ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , секретаря судових засідань ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 10.12.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000110 від 30.03.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді з даною скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій ставить вимогу про скасування постанови заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 10.12. 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000110 від 30.03.2018 року.

Подану скаргу ОСОБА_2 мотивує тим, що дана постанова є незаконною та такою, що не може бути обґрунтованою відповідно до наявних матеріалів кримінального провадження, зокрема дійсних обставин справи, з огляду на неповне дослідження обставин, що підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставин вчинення кримінального правопорушення, що визначають подію злочину, вину, мотив і мету особи, що його вчинила. Зокрема, скаржник акцентує увагу на тому, що слідчий фактично пройшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення тільки на підставі допиту останнього в якості свідка, при цьому повністю проігнорував пояснення заявника та не провів необхідні слідчі дії з метою перевірки наведених заявником даних шляхом одночасного допиту. Скаржник також вказує на ігнорування того факту, що старшим слідчим СВ прокуратури Закарпатської області за результатом огляду матеріалів кримінального провадження № 0000171 встановлено відсутність офіційних документів, що підтверджують правонаступництво фірм «WIFRA AG» (засновника ТОВ «Інгрід Плюс») та «WIFI AG in Grundung» (контраагента ТОВ «Віма»), що свідчить про невиконання колишнім слідчим прокуратури області ОСОБА_7 рішення суду постанови Ужгородського міськрайонного суду від 24.07.2008 року в кримінальній справі № 9706407, якою орган досудового розслідування було зобов`язано провести слідчі дії для встановлення та надання суду доказів правонаступництва фірм «WIFRA AG» та «WIFI AG in Grundung».

ОСОБА_2 зазначає, що в оскаржуваній нею постанові слідчий ОСОБА_4 вказує , що в ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено об`єктивний даних, які б свідчили про спричинення ОСОБА_6 матеріальних збитків всупереч тому, що не звертався до експерта з метою встановлення збитків.

Також скаржник звертає увагу на те, що слідчий ОСОБА_4 здійснюючи досудове розслідування кримінального провадження, не встановив місцезнаходження офіційних документів, що підтверджують правонаступництво фірм «WIFRA AG» та «WIFI AG in Grundung» (контраагента ТОВ «Віма»), які і надав оцінку тому факту, що ОСОБА_6 вказуючи на відсутність умислу в діях ОСОБА_7 проігнорував ту обставину, що кримінальна справа № 9706407 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 209 КК України розглядалась різними судами з квітня 2008 року по квітень 2014 року. Скаржник також вказує, що слідчий ОСОБА_6 не дослідив підстави визнання ОСОБА_7 відсутності майнових прав ТОВ «Віма» на обладнання для виготовлення взуття вартістю 73 090 євро у зв`язку з невиконанням постанови Ужгородського міськрайонного суду від 24.07.2008 року в кримінальній справі № 9706407.Також заявник вказує, що під час досудового розслідування не допитано особу, на яку покладалося доручення ОСОБА_7 про виконання постанови суду.

Відтак, на думку скаржника досудове слідство не може вважатись ретельним, безстороннім і сумлінним.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_2 підтримала скаргу в повному обсязі, просила її задовольнити з підстав, викладених в її змісті.
Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 просили відмовити в задоволенні скарги, вважаючи оскаржувану постанову законною і обґрунтованою.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши скаргу та дослідивши долучені до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
З матеріалів скарги встановлено, що слідчим відділом прокуратури Закарпатської області здійснювалося досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 364 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за № 0000110 від 30.03.2018 року.

Так, Прокуратурою Закарпатської області було внесено до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_2 щодо вчинення слідчим відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 364 КК України а саме, що останній на думку заявника 10.12.2014 року приймаючи рішення про закриття кримінального провадження № 0000171 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України на підставі п. 2 ст. 284 КПК України , тобто у звязку із встановленням відсутності в діях ОСОБА_7 , складу вказаного кримінального правопорушення, вчинив службове підроблення та зловживання службовим становищем.
Постановою заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 10.12. 2018 року закрито кримінальне провадження № 0000110 від 30.03.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 364 КК на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю складу кримінальних правопорушень.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
За змістом п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обовязок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в ході досудового розслідування встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні щодо дій слідчого ОСОБА_8 та, що здобуття інших доказів на даний час вичерпані, під час яких відповідно не здобуто жодних фактичних даних, які б вказували на зловживання службовим становищем та вчинення службового підроблення слідчим ОСОБА_8 , в тому числі і спричинення тяжких наслідків.

З вказаним висновком органу досудового розслідування скаржник категорично не згідна, вказує на неповноту та поверховість досудового слідства.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.
В судовому засіданні скаржник показала, що різними судами з квітня 2008 року по квітень 2014 року розглядалась кримінальна справа № 9706407 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 209 КК України, в рамках якої розглядали зокрема обставини щодо відсутності майнових прав ТОВ «Віма» на обладнання для виготовлення взуття вартістю 73 090 євро.

ОСОБА_9 акцентує увагу на тій обставині, що вирішальні докази у вказаній кримінальній справі, а саме офіційні документи, що підтверджують правонаступництво фірм «WIFRA AG» та «WIFI AG in Grundung» (контраагента ТОВ «Віма») були надіслані до Прокуратури Закарпатської області директором ТОВ «Інгрід Плюс» ОСОБА_10 ще у квітні 2007 року, що скаржник підтверджує наданою в судовому засіданні копією листа № 06/858-07 від 06.09.2008 року.

При дослідженні вказаного листа встановлено, що така містить резолюцію слідчого ОСОБА_7 від 15.10.2008 року «Для скерування за належністю».

Тобто вказаний вище лист підтверджує, що в органу досудового слідства, зокрема слідчого ОСОБА_7 станом на кінець 2008 року були в розпорядженнідокументи щодо правонаступництва фірм «WIFRA AG» та «WIFI AG in Grundung» (контраагента ТОВ «Віма»).

Однак, за невстановлених обставин вказані докази, які як зазначає ОСОБА_9 були вирішальними у кримінальній справі відносно неї, не були подані до суду. Як наслідок постановою від 24.07.2008 року Ужгородський міськрайонний суд, який розглядав кримінальну справу відносно ОСОБА_2 доручив слідчому в ОВС прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 надати суду докази, що підтверджують правонаступництво фірм «WIFRA AG» та «WIFI AG in Grundung» (контраагента ТОВ «Віма»).

Впродовж 2009 року Ужгородським міськрайонним судом багаторазово надсилались вимоги щодо виконання постанови суду від 24.07.2008 року щодо забезпечення доказів, однак безрезультатно.

З наданої скаржником копії відповіді Заступника прокурора області ОСОБА_11 № 06/2-858-07 від 23.09.09 року, наданої на запит судді Ужгородського міськрайонного суду, вбачається, що такий повідомляє про перебування документів «WIFRA AG»( офіційний документ про створення товариства, звіт його засновників, установчий договір та статуту) у матеріалах кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 ( т. 1 а. с. 11-26, 27-40, 137 -199). Також вказує, що документи одержані органом досудового слідства у встановленому кримінально-процесуальним законом порядку, перекладені на українську мову та посвідчені нотаріально.

Відповідно виникає питання щодо дійсного місцезнаходження такий значний проміжок часу офіційних документів, що підтверджують правонаступництво фірм «WIFRA AG» та «WIFI AG in Grundung» (контраагента ТОВ «Віма») та чому слідчий ОСОБА_7 , на якого судом було покладено обов`язок забезпечити вказані письмові докази, з невідомих причин так і не подав їх до суду, тобто не виконав рішення суду, що в результаті привело до невиправдано дотривалого затягування кримінальної справи відносно ОСОБА_9 .

З огляду на вказані вище суперечиві та неоднозначні обставини слідчий ОСОБА_6 був зобов`язаний дослідити в рамках кримінального провадження № 0000171 причини відсутності офіційних документів, що підтверджують правонаступництво фірм «WIFRA AG» (засновника ТОВ «Інгрід Плюс») та «WIFI AG in Grundung» (контрагента ТОВ «Віма») в рамках кримінальної справи № 9706407 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 209 КК України та дослідити підстави невиконання ОСОБА_7 судового доручення Ужгородського міськрайонного суду від 24.07.2008 року, надати належну оцінку вказаним обставинам.

При детальному вивченні оскаржуваної постанови слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий ОСОБА_4 обмежується перерахуванням процесуальних дій, які вживав Ужгородський міськрайонний суд з метою отримання вищевказаних письмових доказів у кримінальній справі № 9706407 а також поясненнями ОСОБА_7 допитаного слідчим ОСОБА_8 в якості свідка, покази якого можуть бути упередженими та не відповідати фактичним обставинам справи.

Разом з тим слідчий ОСОБА_4 в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000110 від 30.03.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 364 КК не встановив та не надав жодної правової оцінки факту безпідставного ігнорування слідчим ОСОБА_8 тієї обставини, що ОСОБА_7 за невстановлених обставин тривалий час не виконував рішення суду щодо забезпечення доказів, що мали вирішальне значення у кримінальній справі, що в результаті призвело до безпідставного затягування судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_9 .
У відповідності до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положеннями ч. 2 ст. 9 КПК України регламентовано, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Так, згідно практики ЄС у справі «Космата проти України» в п. 65 суд нагадує, що ефективність розслідування включає вимоги щодо оперативності та розумної швидкості. Навіть якщо існують перешкоди або труднощі, які перешкоджають прогресу розслідування у конкретній ситуації, оперативне реагування національних органів влади є надзвичайно важливим для підтримання громадської довіри в їхню здатність запобігати проявам сприяння незаконним діям або терпимості до них. Крім того, з перебігом часу перспектива проведення будь-якого ефективного розслідування зменшується.
В даній конкретній ситуації скаржник ОСОБА_9 показала, що внаслідок тривалого безпідставного судового розгляду кримінальної справи відносно неї їй було завдано значної матеріальної шкоди, вказана обставина доведена відповідними судовими рішеннями, якими на її користь стягнуто збитки завдані діями органів досудового слідства та прокуратури, однак по теперішній час не встановлені та не понесли відповідальність винні особи.
Відтак, надавши оцінку в цілому оскаржуваній постанові, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова не відповідає вимогам КПК України, оскільки всі доводи, що викладені в заяві ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення не були належним чином перевірені, а саме: не вчинено жодних дій для усунення суттєвих розбіжностей в показах заявника ОСОБА_2 та слідчого ОСОБА_8 , що стосуються досудового розслідування кримінального провадження № 0000171 шляхом їх одночасного допиту; не надано оцінку факту «ігнорування» слідчим ОСОБА_8 тієї обставини, що ОСОБА_7 за невстановлених обставин тривалий час не виконував рішення суду щодо забезпечення доказів, що мали вирішальне значення у кримінальній справі, що в результаті призвело до безпідставного затягування судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_9 ( з 2008 року по 2014 рік); не встановлено, чи конкретно слідчий ОСОБА_7 чи інша уповноважена ним особа була відповідальною за виконання судового доручення, як і невстановленими залишаються обставини щодо дійсного місцезнаходження офіційних документів, що підтверджують правонаступництво фірм «WIFRA AG» (засновника ТОВ «Інгрід Плюс») та «WIFI AG in Grundung» (контрагента ТОВ «Віма»).
Таким чином, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, по якому слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що постанова була прийнята без рительного вивчення та дослідження всіх доводів, що викладені в заяві про кримінальне правопорушення, слідчим не виконані всі необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі та без належного мотивованння з всебічним аналізом доводів заявника.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 10.12.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000110 від 30.03.2018 року для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1