САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2088/18
Провадження № 1-кп/726/133/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.10.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження ЄРДР № 0000516 від 22.08.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цвіткове, Городи- щенського району, Черкаської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого водієм, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 у березні 2017 року, переслідуючи мету підроблення офіційного документу, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, а саме посвідчення про право керування транспортним засобом на його прізвище, за місцем свого проживання в с. Пядиківці, Кіцманського району Чернівецької області, за допомогою власної комп`ютерної техніки, виготовив посвідчення водія на власне ім`я серії НОМЕР_1 та заламінував його в АДРЕСА_2 , яке згідно висновку експерта № 1185-К від 27.09.2018 за досліджуваними способами виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку даного виду, що перебуває в офіційному обігу. Бланк даного посвідчення водія виготовлений струменево - крапельним способом друку з імітацією ОСОБА_5 та ІЧ елементів захисту.

Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, тобто у підробленні офіційного документу, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, з метою використання його підроблювачем.

Крім того, 22.08.2018 біля 08:00 год. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Галицький Шлях, 4А, в м. Чернівці, будучи учасником дорожнього руху в якості водія транспортного засобу марки «БАЗ» державний номерний знак НОМЕР_2 , під час перевірки документів, виконуючи законну вимогу працівника поліції старшого інспектора ВБДР УПП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , щодо надання йому документів на транспортний засіб та водійського посвідчення, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на його ім`я, за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу, та є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, вважаючи, що правоохоронці не запідозрять його у використанні завідомо підробленого документа, надав їм для перевірки вказане посвідчення водія, тобто використав його.

Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 також погодився із прокурором на призначення йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.;

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості.

Так, злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючі тяжкість злочину, відсутність потерпілого та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_3 суд під розписку відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_3 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Також суд вважає, що з обвинуваченого слід стягнути судові витрати при проведенні судових експертиз в дохід держави та вирішити долю речових доказів по справі у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 12.10.2018 року між прокурором ОСОБА_2 і обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.;

Судові витрати у зв`язку з проведенням експертизи в розмірі 850 грн. 00 коп. стягнути ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст. 473, 394 КПК України, до апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1