В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" лютого 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0006636 від 12 липня 2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гола Пристань Херсонської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:

12.07.2018 року приблизно о 2 годині ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку № 3 по проспекту Гагаріна в м. Києві, неподалік від підземного переходу, вживав алкогольні напої зі своїми знайомими та в цей час повз них проходив ОСОБА_7 , який підійшов до них та став спілкуватись, демонструючи при цьому свій мобільний телефон, який потім поклав до своєї сумки.

Достовірно знаючи, що у сумці ОСОБА_7 знаходиться мобільний телефон та дізнавшись в ході розмови, що у ОСОБА_7 є при собі гроші, у ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу на ОСОБА_7 , з метою заволодіння його майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_3 , в присутності своїх знайомих, скориставшись відсутністю уваги з боку ОСОБА_7 , підійшов до нього зі спини та здійснив напад на останнього, застосувавши фізичне насильство, небезпечне для здоров`я потерпілого. Під час нападу ОСОБА_3 наніс ОСОБА_7 множинні удари кулаками обох рук в область голови та безпосередньо обличчя, від яких останній втратив рівновагу та впав на землю, а ОСОБА_3 , з метою подолання опору з боку потерпілого та приведення його в безпорадний стан, з силою наніс ОСОБА_7 один удар взутою в кросівок ногою в область обличчя, чим завдав останньому сильного фізичного болю та спричинив тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді: закритої травми обличчя у вигляді переломів верхньої щелепи по Ле-Фор II, коронок 11,12 зубів, кісток носа, забійної рани верхньої губи, синця на повіках обох очей з субкононктивальним крововиливом справа, саден голови та обличчя.

Подолавши волю потерпілого до опору, ОСОБА_3 силоміць вирвав у ОСОБА_7 належну йому чоловічу сумку чорного кольору з написом «Langsa», вартістю 430,83 грн., яка висіла в нього через плече, всередині якої знаходилися: мобільний телефон марки «Хіаомі Redmi 5» вартістю 3303,30 грн., із захисним склом на екрані вартістю 150 грн., в силіконовому чохлі вартістю 58,33 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон», яка матеріальної цінності не становить; мобільний телефон марки «Samsung» модель GT-E12001, вартістю 256,66 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка матеріальної цінності не становить; мобільний телефон марки «Samsung» модель GT-E1202 Duos, вартістю 231,11 грн., з сім-картками операторів мобільного зв`язку «Лайф» та «Водафон», які матеріальної цінності не становлять; паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 , довідка про присвоєння ОСОБА_7 ідентифікаційного податкового номеру, ключі від квартири, які матеріальної цінності не становлять; флеш-накопичувач «Арасег» вартістю 30,00 грн.; гаманець чорного кольору марки «DC» вартістю 363,33 грн., в якому знаходилися грошові кошти в сумі 200 грн. однією купюрою, дві банківські картки «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_7 та декілька дисконтних карток, які матеріальної цінності не становлять.

Заволодівши вказаним чужим майном, ОСОБА_3 з місця вчинення криминального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 5023 грн. та 56 коп.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та показав, що дійсно 12.07.2018 року приблизно о 2 годині він разом з друзями був біля будинку № 3 по пр. Гагаріна в м. Києві, де вони всі разом вживали алкогольні напої. Згодом до них підійшов потерпілий, якого ОСОБА_3 раніше не бачив. У потерпілого при собі була сумку, яку ОСОБА_3 вирішив забрати, оскільки бачив, як потерпілий клав в неї мобільний телефон та гроші. Потім ОСОБА_3 підійшов до потерпілого зі спини та наніс йому 3-4 удари кулаком в область голови, від чого потерпілий впав на землю. Після цього ОСОБА_3 наніс потерпілому, який лежав на землі, удар ногою в голову, вирвав його сумку з речами та пішов. Крім того, ОСОБА_3 додав, що розкаюється у вчиненому та визнає цивільний позов потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди, а саме коштів, які потерпілий витратив на лікування.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що 12.07.2018 року приблизно о 2 годині він повертався з футбольного матчу та проходив повз будинок АДРЕСА_3 , де серед групи осіб, які вживали алкогольні напої, помітив свого знайомого ОСОБА_9 , а тому підійшов до них, щоб привітатися. Під час спілкування він раптово відчув 3-4 удари зі спини в область голови від чого впав на землю. Лежачи на землі він побачив, як обвинувачений наносить йому удар ногою в голову, вириває його сумку з мобільним телефоном, грошима та особистими речами, та йде. Крім того, потерпілий додав, що внаслідок ударів обвинуваченого йому видалили 10 зубів та він витратив значні кошти на лікування та відновлення, а тому просив задовольнити його цивільний позов в повному обсязі.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_7 , а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який розлучений, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік, стан здоров`я та стан здоров`я його матері.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, даних щодо особи, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі. Підстав для застосування ст. 75 КК України, суд не знаходить.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Також підлягає вирішенню цивільний позов.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України та ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частина 1 ст. 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд приймає до уваги товарні чеки, платіжні доручення, накладні та медичні довідки (т. 1 а.с. 67 - 90), що стосуються витрат на лікування потерпілого, а також визнані обвинуваченим, а тому вважає, що в частині відшкодування матеріальної шкоди позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині, що підтверджується належним чином.

Що стосується моральної шкоди, яку потерпілий ОСОБА_7 просить стягнути з обвинуваченого, то суд керується роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», із внесеними змінами, згідно якої, при визначенні розміру моральної шкоди, суд виходить з тяжкості душевних страждань потерпілих, яких вони зазнали, їх тривалості, можливості відновлення і змін у їх життєвих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Разом з тим, суд враховує вимоги розумності та справедливості, необхідності дотримання норм чинного законодавства щодо їх меж. Тому в частині відшкодування моральної шкоди позовні вимоги підлягають задоволенню частково з урахуванням їх співмірності та завданих моральних страждань.

Доводи захисника про несплату потерпілим судового збору є необґрунтованим, оскільки потерпіла від злочину особа звільняється від сплати судового збору.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, а саме з 12.07.2018 року.

Речові докази у справі, а саме: кросівки темно-синього кольору зі смугами білого кольору по обох боках, зі слідами речовини бурого кольору, які поміщено до спеціального пакету № 3479626 та зразки букального епітелію, які поміщено до експертного пакету № 3713417, який переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Головного управління Національної поліції у м. Києві, згідно квитанції № 76 (г) знищити; мобільний телефон марки «Хіаомі Red Мi 5Х 3/32», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , силіконову накладку (чохол) чорного кольору захисне скло, мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Samsung GT-E1202 Duos» чорного кольору, гаманець чорного кольору «DC», чоловічу сумку чорного кольору та флеш накопичував «Apacer», що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 повернути їх власникам.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 9 014 гривень 98 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 50 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1430 гривень 00 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи № 12-4/1379 від 17.08.2018 року; 1796 гривень 90 коп. за проведення судово-медичної експертизи № 1395/е від 21.09.2018 року; 7688 гривень 72 коп. за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/1591 від 26.09.2018 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: