Справа № 196/1464/18
№ провадження 1-кп/196/16/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року смт.Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка угоду про примирення у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387 укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченими:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцем, громадянином України, не працюючим, з середньою спеціальною освітою, неодруженим, мешканцем АДРЕСА_1 , раніше не судимим,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українцем, громадянином України, не працюючим, з середньою спеціальною освітою, неодруженим, мешканцем АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02.10.2018 року від прокурора Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Підготовче судове засідання було призначено на 05.02.2019р. на 15 год.00 хв. В підготовчому судовому засіданні потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченими, укладеної 30.09.2018 року.

У відповідності до обвинувального акту встановлено, що 20.07.2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у центрі с. Михайлівка. ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про наявність металевих виробів на території домоволодіння АДРЕСА_2 і запропонував останньому поїхати разом, викрасти їх та здати на металобрухт, а на отримані гроші купити алкогольних напоїв, на що ОСОБА_5 погодився.

Маючи спільний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою, вказані особи прибули до неогородженої території вищезазначеного домоволодіння. ОСОБА_5 залишився чекати біля будинку АДРЕСА_2 , а ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел та усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, безперешкодно проник на територію вищевказаного домоволодіння, звідки таємно здійснив крадіжку металевих виробів, які належать ОСОБА_4 , передавши вказане майно ОСОБА_5 , який, за попередньою домовленістю, здав його на металобрухт.

30.09.2018 року була укладена угода про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Зі змісту угоди про примирення вбачається, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повністю визнали свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Крім того, обвинуваченими повністю відшкодована матеріальна шкода потерпілій. Потерпіла ОСОБА_4 претензій до обвинувачених матеріального чи морального характеру немає.

Під час укладення угоди про примирення потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , враховуючи наявність двох пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих покарання обставин, що злочин вчинений обвинуваченими вперше, узгодили міру покарання за вчинений ними злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040 (дві тисячі сорок) грн. кожному. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні визнали свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та надали суду згоду на затвердження угоди про примирення, вказавши, що вони повністю розуміють свої права та зміст обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які їм роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказали, що вищезазначена угода про примирення укладена ними з потерпілою добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 цілком зрозуміли роз`яснені судом права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду і вказала, що матеріальна шкода повністю відшкодована обвинуваченими, претензій до них матеріального чи морального характеру у неї немає. Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України - їй зрозумілі.

Суд, заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди, пояснення потерпілої та обвинувачених, вважає, що угода підлягає затвердженню, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід визнати винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити їм покарання, яке обвинувачені та потерпіла узгодили між собою.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, оскільки вони вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб. Зазначений злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла також цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, аніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація злочину вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні /ЄРДР №0000387/ і призначення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314, 371, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в кримінальному провадженні /ЄРДР №0000387/ від 03.08.2018 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040 (дві тисячі сорок) грн.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040 (дві тисячі сорок) грн.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: дві металеві труби блакитного кольору, чотири металеві одвірки, металеву витяжку із груби, які перебувають на зберіганні у ОСОБА_4 - залишити законному володільцю; DVD-R диск з відеозаписом - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження, які були присутні під час проголошення вироку, мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1