Справа № 192/1936/18
Провадження № 1-в/201/336/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: засудженого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у в м. Дніпрі в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного вироком суду покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з апеляційного суду Дніпропетровської області надійшло для розгляду клопотання засудженого ОСОБА_3 , у якому останній просить зарахувати до призначеного вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання в повному обсязі, просив його задовольнити.

Представники Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 і ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, що, відповідно до ст. 539 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання за їх відсутності.

Вислухавши думку засудженого, дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього документи, суд доходить до таких правових висновків.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як встановлено судом, вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2018 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у межах цього кримінального провадження не обирався, а строк відбування покарання визначено обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.

Наявними матеріалами підтверджено, що даний вирок набрав законної сили 03 квітня 2018 року.

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2018 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочині, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, покарання, призначене ОСОБА_3 даним вироком, поглинути покаранням, призначеним йому за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2018 року, і остаточно визначено покарання у виді трьох років позбавлення волі. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у межах цього кримінального провадження не обирався, а строк відбування покарання визначено обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.

Даний вирок набрав законної сили 08 травня 2018 року.

Крім того, згідно рапорту про затримання особу, засудженого ОСОБА_3 17 квітня 2018 року було затримано в порядку виконання вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2018 року.

Також, вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2018 року було затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 08 червня 2018 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000248, відповідно до якої, ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку ухваленого Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України від 06 квітня 2018 року, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили 10 липня 2018 року.

Згідно із ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону від № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, яка діяла на час затримання засудженого і розгляду кримінальних проваджень), попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, вирок щодо якого не набрав законної сили, при цьому, статтею 3 цього Закону визначено, що підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

З огляду на встановлені вище обставини, суд доходить до висновку про те, що до ОСОБА_3 у жодному із кримінальних проваджень, за результатами розгляду яких його було засуджено, попереднє ув`язнення не застосовувалося, а його затримання відбувалося в порядку виконання вироку суду, який набрав законної сили, що не відноситься до строку попереднього ув`язнення і не може бути зараховано у строк призначеного покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Крім того, суд також вважає за необхідне роз`яснити засудженому про те, що, з огляду на викладене вище, не підлягає також зарахуванню до строку призначеному йому покарання, строк перебування його в установі попереднього ув`язнення для участі у здійсненні судового розгляду інших кримінальних проваджень, з моменту його затримання в порядку виконання вироку суду до направлення для відбування покарання до установи виконання покарань, оскільки ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, яка діяла на час затримання засудженого і розгляду кримінальних проваджень) не містить такої підстави для включення цього часу у строк попереднього ув`язнення, у зв`язку із чим, судом не встановлено достатніх обставин для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 , а отже, у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного вироком суду покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду, а засудженим з дня отримання її копії.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1