Справа № 344/3757/19
Провадження № 1-кс/344/2211/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000008 від 12.02.2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначила, що ОСОБА_5 будучи зареєстрованим 29.10.2008 як фізичною особа-підприємець, вид господарської діяльності діяльність у сфері інжинірингу, отримавши 26.03.2015 кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт, пов`язаних зі створенням об`єктів нерухомості (інженера технічного нагляду) серії АТ № 003349, вчинив кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, при наступних обставинах.

08 лютого 2019 року, ОСОБА_5 , маючи протиправний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, запропонував ОСОБА_7 , котрий виявив бажання набути право власності на ТОВ «Авто+», код ЄРДПОУ 41667654, та виготовити для вищевказаної юридичної особи ліцензію на здійснення господарської діяльності з будівництва, посприяти у вирішенні цього питання, шляхом впливу на невстановленим досудовим розслідування посадових осіб Державної архітектурної інспекції України, які є особами, що уповноважені на виконання функцій держави.

Цього ж дня, ОСОБА_5 , згідно досягнутої з ОСОБА_7 домовленості, зобов`язався підготувати пакет документів, необхідних для виготовлення ліцензії, після чого повідомив ОСОБА_7 про необхідність передачі йому для вирішення цього питання грошових коштів у розмірі 1400 доларів США, на що ОСОБА_7 вимушено погодився, проте, відразу після цього звернувся із заявою до правоохоронних органів та виявив бажання прийняти участь у заходах з викриття злочинної діяльності ОСОБА_5 .

В подальшому, 28.02.2018 ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи у приміщенні загального коридору першого поверху нежитлового приміщення, за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Шашкевича, 2, одержав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1400 доларів США, в якості неправомірної вигоди та пообіцяв вплинути на прийняття рішення невстановленими досудовим розслідуванням посадовими особами Державної архітектурної інспекції України про видачу ліцензії на право здійснення господарської діяльності з будівництва ТОВ «Авто+», .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились у одержанні неправомірної вигоди для третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та обіцянці здійснити вплив за надання такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

28 лютого 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років і він усвідомлює про неминучість покарання за вчинення даного злочину; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також в подальшому може займатися злочинною діяльністю, виїхати за межі області та країни.

Беручи до уваги вищевикладене є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 та інших свідків які буде в подальшому встановлено та допитано в цьому кримінальному провадженні, а також повторно вчиняти кримінальні правопорушення та з метою недопущення вищезазначених ризиків просили суд застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного клопотання заперечила, оскільки вважає наведені прокурором ризики не доведеними, а підозру необґрунтованою, просила врахувати дані про особу, його вік, та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

З матеріалів клопотання вбачається, що 28 лютого 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину середньої тяжкості, відповідальність за який передбачено ч. 2 ст. 369-2 КК України, зокрема покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище злочину підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, в їх сукупності, а саме: протокол заявою про вчинення кримінальне правопорушення ОСОБА_7 від 11.02.2019, протоколом допиту ОСОБА_7 в якості свідка від 15.02.2019, рапортами оперуповноваженого відділу УЗЕ в Івано-Франківській області ДЗЕ НП України ОСОБА_8 від 11.02.2019 та від 27.02.2019., протоколом огляду місця події та протоколом освідування від 28.02.2019, а також іншими доказами в їх сукупності.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак жодним чином не доведено наявність ризиків, перебачених п.п. 2,3,5 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 зазначеного вище злочину, та обставини вчинення злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його похилий вік (являється пенсіонером), стан здоров`я (перебуває на обліку в онкологічному диспансері) та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, його репутацію, наявність постійного місця проживання, працює, одружений та раніше не судимий.

В той же час прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Відтак, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, враховуючи захворювання підозрюваного, його похилий вік, вважаю, щодо останнього достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому у період доби з 22 год. по 06 год. залишати житло, з покладенням на нього додаткових обов`язків, і саме такий запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому у період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) утримуватись від спілкування з усіма свідками в даному кримінальному провадженні;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 27 квітня 2019 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному відділу поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 04 березня 2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1