Справа № 727/2395/19
Провадження № 1-кп/727/187/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 і в його інтересах представника, адвоката ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

за участю цивільного позивача ОСОБА_8 і в його інтересах представника, адвоката ОСОБА_9

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_10 і в його інтересах захисника ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Шевченківського районного суду м. Чернівці обвинувальний акт, в рамках кримінального провадження за № 0002713 від 18.11.2018, по обвинуваченню: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, неодруженого, із вищою освітою, зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці з прокуратури Чернівецької області надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002713 від 18.11.2018р. по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, що містить ознаки злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України.

За даними реєстру матеріалів досудового розслідування і відповідної розписки від 28.02.2019, ОСОБА_10 у присутності захисника ОСОБА_11 вручено копію обвинувального акта, копію реєстру матеріалів досудового розслідування, копію цивільного прозову.

Справу передано на розгляд судді ОСОБА_1 , в порядку визначеному ст. 35 КПК України. Відповідно до ухвали суду від 01.03.2019 року, справу призначено до розгляду в підготовче судове засідання.

В підготовчому засіданні з`ясовано, що угоди між прокурором та обвинуваченим, а також між обвинуваченим і потерпілими про визнання винуватості чи про примирення, не укладено. Підстав для закриття або зупинення кримінального провадження немає. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України. Порушень вимог закону, без усунення яких кримінальне провадження не може бути призначено до судового розгляду не встановлено.

Суд, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , думку потерпілого ОСОБА_4 і в його інтересах представника, адвоката ОСОБА_5 , думку представника потерпілої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 , думку цивільного позивача ОСОБА_8 і в його інтересах представника, адвоката ОСОБА_9 , а також обвинуваченого ОСОБА_10 і в його інтересах захисника ОСОБА_11 , які відповідно, не заперечували про можливість призначення наведеного вище кримінального провадження до судового розгляду, у відкритому судовому засіданні, вважає можливим призначити вказане кримінальне провадження до судового розгляду, у відкритому судовому засіданні, із викликом в судове засідання: сторону обвинувачення (прокурора, потерпілих і в його інтересах представників, адвокатів, цивільного позивача і в його інтересах представника, адвоката) та сторону захисту (обвинуваченого в його інтересах захисника).

Прокурором ОСОБА_3 в підготовчому засіданні заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язків, визначених за альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави, під час застосування слідчим суддею до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Доводи клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження та потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, а також у завідомо залишення без допомоги особи, яка перебувала в небезпечному для життя стані і позбавлена була можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан. Крім цього, доводи клопотання мотивовані тим, що згідно до ч. 5 ст. 12 КК України дані злочини відноситься до категорії тяжких, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі до 8 років, а тому у відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, на даний час вважає, такими, що продовжують мати ризики, передбачені пп. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують необхідність застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, із врахуванням внесеної суми застави, підтвердженої документально квитанцією на суму 140.000 грн., а саме, з метою запобігання наявним ризикам - переховування обвинуваченого від суду, вчиненню інших злочинів, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та передбаченого у разі засудження суворого покарання; незаконного впливу на потерпілих, свідків, з врахуванням того, що судом їх відповідно, показання безпосередньо в судовому засіданні не досліджувались; перешкоджанні кримінальному провадженню іншим чином; враховуючи характер вчиненого злочину та той факт, що ОСОБА_10 не працює, не має сім`ї, тобто не має міцних соціальних зв`язків, прокурор, просив продовжити термін дії обов`язків, визначених слідчим суддею в ухвалі від 01.02. 2019 року.

Суд, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , думку потерпілого ОСОБА_4 і в його інтересах представника, адвоката ОСОБА_5 , думку представника потерпілої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 , думку цивільного позивача ОСОБА_8 і в його інтересах представника, адвоката ОСОБА_9 , а також обвинуваченого ОСОБА_10 і в його інтересах захисника ОСОБА_11 , які відповідно, не заперечували про заявленого клопотання, зважає на наступне.

Судом установлено, що на підставі ухвали слідчого судді від 01.02.2019 року, було під час досудового розслідування кримінального застосовано відносно ОСОБА_10 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном дії до 31.03. 2019 року. Разом з цим, у відповідності до даної ухвали, слідчим суддею щодо ОСОБА_10 було застосовано і альтернативним запобіжний захід заставу та визначено її розмір - 140 000 грн., з покладенням на останнього наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися за межі м. Чернівці без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Судом установлено, що до ДУ Чернівецький слідчий ізолятор (№33) надійшли документи про підтвердження внесення на рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області застави у визначеному розмірі та ОСОБА_13 було звільнено з-під варти.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, одним з яких є законність. Статтею 331 КПК України регламентовано, що під час судового розгляду, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та за наслідками розгляду питання суд виносить мотивовану ухвалу. Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність розумної підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України). Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. З положення норм ст. 199 КПК України випливає, що при розгляді застосування запобіжного заходу ураховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду вказаного питання суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу обвинуваченого та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Термін дії обов`язків щодо застосованого альтернативного запобіжного заходу відносно обвинуваченого спливає 31.03.2019 року; судовий розгляд справи не розпочато.

Вирішуючи питання за клопотанням про продовження термін дії обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_10 суд зважає на наступне. 31.01.2019 року ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України; які згідно до ч. 5 ст. 12 КК України дані злочини відноситься до категорії тяжких, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі до 8 років

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, зважаючи на наведені ризики, які на даний час розгляду клопотання не вичерпані, є реальними, а саме, ризик переховування ОСОБА_10 від суду, впливу на свідків, на потерпілих та ризик вчинення нових злочинів, суд вважає за необхідне продовжити термін дії обов`язків, визначених ОСОБА_10 , при застосуванні альтернативного запобіжного заходу, строк яких спливає 31.03. 2019 року.

Відповідно до ч.6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. Згідно з вимогами п.5 ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При вирішенні даного питання, судом також враховуються положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, яка відповідно до вимог ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, а також практику Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість; нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Аналогічні підстави визначені і в рішення ЄСПЛ Коваль проти України (Заяви № 65550/01).

В підготовчому судовому засіданні, крім наведеного, прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, в якому посилається на те, що ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці відносно ОСОБА_10 було застосовано тимчасове обмеження у користування спеціальним правом, а саме правом керування транспортними засобами, строком до 31.03.2019р. Крім наведеного, посилаючись на вимоги, ч. 1, ч. 2 ст. 153 КПК України, п. 5 ч. 2 ст. 315 КПК України, вважає, що клопотання слід задовольнити, оскільки обставини, які стали підставою для тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, продовжують існувати, а тому, з метою запобігання вчинення ОСОБА_10 інших правопорушень, в тому числі злочинів у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, зважаючи на неодноразове притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а також допущення ряду грубих порушень правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом обвинуваченим, які призвели до вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої водію автомобіля марки «Дайво - Ланос» ОСОБА_14 спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а пасажиру даного автомобіля ОСОБА_6 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, просить продовжити строк тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме - правом керування транспортним засобом, на строк до двох місяців.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , думку потерпілого ОСОБА_4 і в його інтересах представника, адвоката ОСОБА_5 , думку представника потерпілої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 , думку цивільного позивача ОСОБА_8 і в його інтересах представника, адвоката ОСОБА_9 , а також обвинуваченого ОСОБА_10 і в його інтересах захисника ОСОБА_11 , які відповідно, не заперечували проти заявленого клопотання, суд приходить до наступного. Вимогами ч. 2 ст. 148 КПК України, передбачено, що тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом може бути здійснене на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування на строк не більше двох місяців. Тимчасове обмеження в користуванні спеціальним правом застосовується в разі наявності достатніх підстав уважати, що для припинення кримінального правопорушення чи запобігання вчиненню іншого, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного щодо перешкоджання кримінальному провадженню, забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Відповідно до ч. 1 ст. 153 КПК України прокурор має право звернутися із клопотанням про продовження строку тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом. Згідно ч. 2 ст. 153 КПК України суд відмовляє у продовженні строку тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, якщо прокурор не доведе, що 1) обставини, які стали підставою для тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, продовжують існувати; 2) сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було обмежено користування спеціальним правом, іншими способами протягом дії попередньої ухвали. Суд, вважає, що прокурором доведено обгрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_10 , стосовно вчинення ним кримінального правопорушення, протии чого, останній не заперечує і такого ступеня тяжкості, яка може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження

Отже, враховуючи те, що тимчасове обмеження в користуванні спеціальним правом є заходом, що покликаний забезпечити інтереси кримінального процесу: припинення кримінального провадження та запобігання вчинення іншого, припинення та запобігання протиправній поведінці обвинуваченого, забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та зважаючи на те, що обставини, які стали підставою для тимчасового обмеження ОСОБА_10 у користуванні правом керування транспортними засобами, продовжують існувати, судовий розгляд кримінального провадження не розпочато по суті, доводи викладені в клопотанні прокурора суд вважає обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, одним з яких є законність

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 21, 31 ч.2, 284, 314 -316; 176-178, 194, 199, 331 ч. 3 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження за № 0002713 від 18.11.2018р. по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, що містить ознаки злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України призначити до судового розгляду одноособово суддею Шевченківського районного суду м. Чернівці, у відкритому судовому засіданні на 05.04.2019 року на 16.00 годин в приміщенні Шевченківського районного суду м. Чернівці )м. Чернівці вул.. Кафедральна, 4 к. 11), залі судових засідань, про що повідомити всіх учасників судового кримінального провадження.

В судове засідання підлягають виклику: сторона обвинувачення прокурор, потерпілі і в їх відповідно інтересах представники, адвокати, цивільний позивач і в його інтересах представник, сторона захисту захисник в інтересах обвинуваченого та обвинувачений ОСОБА_10 .

Явку учасників судового розгляду кримінального провадження визнати обов`язковою. Свідки, заявлені стороною обвинувачення, підлягають виклику на іншу дату.

Продовжити термін дії обов"язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України за запобіжним заходом, альтернативним у вигляді застави від 01.02. 2019 року до двох місяців, а саме до 24.05. 2019р. до 24 години, зокрема: прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатися за межі м. Чернівці з постійного місця проживання АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади, за наявності, паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Продовжити строк тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , а саме - правом керування транспортними засобами, на строк до двох місяців - до 24.05. 2019р.

Секретарю судових засідань ОСОБА_2 вручити копію ухвали стороні обвинувачення, стороні захисту для відома та направити для виконання копію даної ухвали: - до Шевченківського ВП ГУНП в Чернівецькій області (м. Чернівці вул. Руська, 183), для виконання в частині продовження обов`язків за терміном дії щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 та до УПП в Чернівецькій області щодо продовження строку тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом - правом керування транспортними засобами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1