Єдиний унікальний номер 219/4485/19
Номер провадження 11-сс/804/349/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду у складі:

головуючого Стародуба О.Г.

суддів Акуленка В.В., Шигірта Ф.С.

за участю секретаря Дороніна Д.Р.

прокурора Магера В.В.

захисника Майорова С.В.

підозрюваного ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов’язання у відношенні

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Жупани Сколівського району Львівської області, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

З клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу вбачається, що ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України при слідуючих обставинах. Так, ОСОБА_2, будучи військовослужбовцем, займаючи посаду командира 3-ї роти охорони батальйону охорони військової частини А1978, 11 серпня 2017 року, близько 20 год. 00 хв., перебуваючи на позиціях військової частини А1978 поблизу м. Авдіївка Донецької області, вимагав та одержав для себе від ОСОБА_3 шляхом перерахунку грошових коштів із використанням терміналу самообслуговування «ПриватБанк», на картковий рахунок, який належав сержанту ОСОБА_4, неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 2000 (дві тисячі) гривень за невчинення дій в інтересах ОСОБА_3 щодо невжиття заходів дисциплінарного впливу та не ініціювання проведення службового розслідування за фактом невчасного прибуття ОСОБА_3 зі звільнення до розташування військової частини А1978 у липні 2017 року.

Він же, діючи повторно з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок підлеглого військовослужбовця ОСОБА_5, шляхом одержання від нього неправомірної вигоди, 17 серпня 2017 року, близько 17 год. 40 хв., перебуваючи на позиціях військової частини А1978 поблизу м. Авдіївка Донецької області, вимагав та одержав для себе від військовослужбовця 1-го взводу 3-ї роти батальйону охорони військової частини А1978 солдата ОСОБА_5 шляхом перерахунку грошових коштів на картковий рахунок, який належав сержанту ОСОБА_4, неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 3000 (три тисячі) гривень за невчинення дій в інтересах останнього щодо невжиття заходів дисциплінарного впливу та не ініціювання проведення службового розслідування за фактом відсутності ОСОБА_5 на позиціях військової частини А1978 в період з 22 липня 2017 року по 24 липня 2017 року.

Ухвалою слідчого судді клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_2, залишено без задоволення та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов’язання.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, доводи захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім обставин, визначених у ст.177 КПК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, слідчий суддя, відмовляючи в обранні запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, у своїх висновках не навів переконливих мотивів, чому вважає недоведеним клопотання слідчого про недостатність застосування менш суворих запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_2 обґрунтовано підозрюється у вчиненні корупційного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 386 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

23.04.2019 року ОСОБА_2,повідомлено про підозру у вчинені ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов’язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред’явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об’єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_2 повністю підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме: показаннями свідків, протоколами тимчасових доступів до банківської таємниці, матеріалами, що отримані за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

На існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вказують дані про особу ОСОБА_2

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 перебуваючи на волі отримає можливість незаконно впливати на свідків, які є колишніми підлеглими ОСОБА_2, матиме можливість впливати на посадових осіб військової частини А1978 з проханням змінити, знищити чи приховати службову документацію цієї частини. Водночас, існує ризик переховування ОСОБА_2 від органів досудового розслідування або суду, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється. Враховуючи викладене, спроби ОСОБА_2 будь-яким чином ухилитися від слідства та перешкодити досудовому розслідуванню є дуже ймовірними.

Враховуючи наведене, існують об’єктивні обставини припускати наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що менш суворий ніж тримання під вартою запобіжний захід не зможе в достатній мірі запобігти наявним ризикам щодо поведінки підозрюваного ОСОБА_2

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов’язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов’язків, передбачених КПК України.

Нормою ч.4 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов'язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, апеляційний суд вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_2 заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 96050 (дев’яносто шість тисяч п’ятдесят) гривень.

Строк тримання підозрюваного під вартою апеляційний суд визначає в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов’язання стосовно підозрюваного ОСОБА_2, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора першого відділу військової прокуратури Донецького гарнізону лейтенанта юстиції Магера В.В. про застосування до ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначення застави, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Жупани Сколівського району Львівської області, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000265, запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті Донецького зонального відділу військової служби правопорядку в межах строку досудового розслідування, до 23 червня 2019 року включно.

Визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 96050 (дев’яносто шість тисяч п’ятдесят) гривень, яка підлягає внесенню на рахунок отримувача 5972; банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ; МФО 820172; ; отримувач – Донецький апеляційний суд. В разі внесення вказаної суми застави підозрюваним чи іншою особою, підозрюваний ОСОБА_2, підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_2, обов’язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає АДРЕСА_1, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в’їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз’яснити підозрюваному наслідки невиконання покладених на нього обов’язків, а саме, що в цьому випадку застава буде звернена в дохід держави, а відносно нього може бути знову застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В разі внесення застави іншою особою, роз’яснити заставодавцю те, що ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України і, що у випадку невиконання підозрюваним зазначених обов’язків, застава буде звернена в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора першого відділу військової прокуратури Донецького гарнізону.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: