Справа № 191/2785/18
Провадження № 1-кп/206/76/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" травня 2019 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження №0000894 від 27.05.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельниково Дніпропетровська область, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого- адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 26 травня 2018 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в парку «Червона зірка», розташованому по вул. Тітова в м. Синельникове Дніпропетровської області. Достовірно знаючи, що на лавці, розташованій на алеї парку, відпочивають ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , ОСОБА_3 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 підійшли до них. В цей час між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виникла словесна сварка, яка переросла в бійку. В той час , як ОСОБА_5 перебував в положенні сидячи на лавці , у обвинуваченого ОСОБА_3 виник раптовий злочинний умисел , спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , реалізуючи який, усвідомлюючи, що внаслідок його дій можуть настати такі тяжкі наслідки у виді заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, передбачаючи можливість їх настання, та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_3 правою рукою, стиснутою в кулак, наніс один удар в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 , від якого той впав на трав`яне покриття ґрунту, а ОСОБА_3 , не бажаючи припинення своїх протиправних дій, маючи на меті доведення свого злочинного умислу до кінця, лівою ногою , взутою в капці, наніс не менше чотирьох ударів в область голови лежачого на лівому боці ОСОБА_5 , спричинивши останньому згідно висновку судово-медичної експертизи № 265 від 19.07.2018, тілесні ушкодження у вигляді : відкритої проникаючої черепно-мозкової травми з численним переломами кісток обличчя, наскрізним переломом правої лобної пазухи та правої орбіти, забоєм головного мозку, субдуральним крововиливом та пневмоцефалгією (потрапляння повітря до черепної порожнини), які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень , як небезпечних для життя потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав частково, при цьому показав суду, що він разом з своїми приятелями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сиділи на лавочці в парку «Червона зірка» м. Синельникове Дніпропетровської області , де разпивали спиртні напої, а навпроти них сиділи ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які теж розпивали спиртні напої, та провокували їх на конфлікт. ОСОБА_7 почав хапати за одяг ОСОБА_8 , однак ОСОБА_7 відвів від них власник магазину, який знаходився поруч з ними. Згодом ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повернулися до цієї лавочки. Після чого він та ОСОБА_8 підвелись на направились справляти свої природні потреби, а коли повертались назад до лавки , на якій вони сиділи, ОСОБА_7 почав знову чіплятися до ОСОБА_8 , у цей час ОСОБА_13 вдарив ОСОБА_11 , а ОСОБА_5 сидів на лавочці обличчям до нього, обвинуваченого, йому здалось, що ОСОБА_5 хотів теж полізти у бійку та він, випередивши останнього, вдарив його кулаком в обличчя, від чого ОСОБА_5 впав та вдарився головою об бетонний край лавки та впав на землю біля лавки, після чого ОСОБА_5 намагався встати, однак він , ОСОБА_14 , йому почав наносити удари ногами по голові у кількості не менше чотирьох, а припинив свої дії , коли побачив, що ОСОБА_5 не може підвестися на ноги , та у нього була опухла голова.
Обвинувачений цивільні позови в частині матеріальної шкоди визнав в повному обсязі, заперечував проти моральної шкоди, вважав її безпідставною та не вмотивованою.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, винуватість останнього у інкримінованому йому правопорушенні повністю підтверджується безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами, належність і допустимість яких ніким не оспорена та не спростована.
Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив суду, що він разом з ОСОБА_7 сидів на лавочці в парку «Червона зірка» м.Синельникове , а навпроти них сиділа компанія з трьох осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . У ОСОБА_7 відбулася сварка з ОСОБА_8 , він , потерпілий, намагався відмовити від цієї сварки чоловіків та продовжував сидіти на лавці, у цей час до нього підійшов ОСОБА_3 та вдарив його по обличю, від якого від впав на траву біля лавки , після падіння почав затулятися від ударів в голову, більше нічого не пам`ятає, так як після цих ударів він опинився в лікарні.
Крім того заявив цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином у розмірі 4456,58 грн. в рахунок матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав суду, що 26 травня 2018 року він разом з друзями ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сиділи на лавочці в парку «Червона зірка» м.Синельникове , де разпивали спиртні напої , а на лавочці напроти них сиділи ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , потім ОСОБА_7 почав їм висловлювати своє невдоволення тим , що останній знаходиться в камуфляжній формі, в цей час власник магазину вийшов та забрав ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , щоб не було сварки. Він разом з ОСОБА_3 пішли справляти природні потреби, а коли повернулися назад, то ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сиділи на тій же лавці, в цей час ОСОБА_7 почав знову його провокувати, та він вдарив останнього долонею по обличчю, від чого той впав на лавку, та він переліз до нього продовжити бійку, а що в цей час робив обвинувачений він не бачив, лише , повертаючись, бачив, що у ОСОБА_5 було розбите обличчя. Після чого під`їхала якась жінка на мопеді та почала на них лаятися, у зв`язку з чим вони звідділя пішли.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав суду, що 26 травня 2018 року він разом з ОСОБА_5 сидів на лавочці в парку «Червона зірка» м.Синельникове , а навпроти них сиділа компанія чоловіків - ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Коли він зробив зауваження ОСОБА_8 за те, що останній знаходися в камуфляжній формі, останній його вдарив, від удару він впав , а ОСОБА_8 сів на нього та продовжував заподіювати йому тілесні пошкодження, в цей час , коли йому ОСОБА_8 заподіював тілесні ушкодження, він побачив як ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_5 , від чого останній впав на траву та ОСОБА_3 продовжував заподіювати тілесні ушкодження ОСОБА_5 , бив його ногами по обличю та тулубу, ударів було більше десяти
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав суду, що влітку минулого року він компанією разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 сиділи на лавочці в парку «Червона зірка», де розпивали спиртні напої , а на лавочці напроти них сиділи ОСОБА_5 та ОСОБА_7 які теж вживали спиртні напої, між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відбулася сварка у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 перебував в камуфляжній формі. Потім ОСОБА_3 та ОСОБА_8 відійшли справити свої природні потреби, коли повертались , конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 продовжився знову , та ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_7 , а ОСОБА_5 схопився за пляшку та намагався вдарити нею ОСОБА_3 , однак ОСОБА_3 першим наніс ОСОБА_5 удар по обличчю , від якого останній впав на лавку, а потім - на траву, після чого ОСОБА_3 продовжив наносити удари ногою останньому по обличю та тулубу.
Не зважаючи на те, що обвинувачений визнав вину частково, суд вважає, що його вина знайшла своє підтвердження, окрім показів потерпілого і свідків, і іншими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, належність і допустимість яких ніким не спростована, а саме:
- протоколом огляду місця події від 27.05.2018 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто територію ділянки парку «Червона зірка», який розташований за адресою: м. Синельникове, вул. Титова, буд.32. З лівої сторони тротуару від вул. Титова у м. Синельникове за 35 метрів розташований дитячий майданчик, який не огороджений парканом, на самому тротуарі зліва розташовані лавки. Об`єктом огляду є лавка під №3, яка розташована на тротуарі. Вказана лавка виготовлена із топових бетонних кріплень, які з`єднуються між собою в нижній частині , зверху мається сидіння , виготовлене із семи дерев`яних дошок. За 15 см від вказаної лавочки з лівої сторони на тротуарній плитці маються сліди речовини бурого кольору (краплі). На вуглі лівої частини лавочки, а саме поверхні бетонного кріплення мається суха пляма речовини бурого кольору розміром 30 см х 10 см. При подальшому огляді із тильної сторони лавочки №3, на трав`яному покриті за 25 см від лавочки виявлено краплі речовини бурого кольору (т.1, а.п.6-17);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.05.2018 року за участю ОСОБА_3 , в ході якого останній показав та розказав спосіб та механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (т.1, а.п.51-52);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.06.2018 року за участю свідка ОСОБА_7 , в ході якого останній показав та розказав способ та механізм заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (т.1, а.п.65-67);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.06.2018 року за участю свідка ОСОБА_8 , в ході якого останній показав та розказав способ та механізм заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (т.1, а.п.68-70);
- висновком експерта № 265 е від 16.07.2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 встановлено післятраматична асиметрія обличчя, набряк м`яких тканин та синюшний відтінок шкіри правої вилично-скроневої ділянки обличчя.
Судово-медичні експертні та об`єктивні клінічні дані щодо наявності, масивності і характеру ушкоджень голови та обличчя у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми з численними переломами кісток обличчя, наскрізним перелолом правої лобної пазухи та правої орбіти, забоєм головного мозку, субдуральним крововиливом та пневмоцефалгією (потрапляння повітря до черепної порожнини), закритої травми грудної клітки з забоєм нижньої долі лівої легені, свідчать про те, що вони є наслідками тупої травми та спричинені не менш як двома динамічними (ударними) навантаженнями тупого, жорсткої конструкції, травмуючого предмету (предметів) , як з обмеженою , так і з переважаючою контактуючою поверхнею, чим могли бути взута нога, будь який жорсткий предмет, або предмет з аналогічними властивостями. Більш детально висловитися про характер контактуючої поверхні травмуючого предмету не є можливим , оскільки характерні особливості контактуючої поверхні травмуючого предмету (чи її частини), враховуючи давність події, на шкірі потерпілого не збереглися та не деталізовані у представленій медичній документації.
Судово-медичні експертні та об`єктивні клінічні дані щодо характеру даних тілесних ушкоджень голови та обличчя, не суперечать строкам їх спричинення, вказаним у ухвалі слідчого судді, медичній документації та самим обстеженим, тобто 26.05.2018 року.
Вище зазначені ушкодження голови у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми з численними перелолами кісток обличчя, наскрізним перелолом правої лобної пазухи та правої орбіти, забоєм головного мозку, субдуральним крововиливом та пневмоцефалгією (потрапляння повітря до черепної порожнини) відноситься до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя (п.2.1.3 а,б,в Правил визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року).
Ушкодження у вигляді забою грудної клітки зліва з забоєм нижньої долі лівої легені (який не підтверджений достатнім обсягом клінічної симптоматики та результатами додаткових методів дослідження), відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5 Правил визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року).
Судово-медичні експертні дані щодо характеру і локалізації тілесних ушкоджень голови, встановлених на підставі представленої медичної документації, свідчать за те, що більш вірогідним з представних механізмом спричинення ушкоджень гр. ОСОБА_5 є той, на який вказують у власних свідченнях свідок ОСОБА_7 (протокол слідчого експерименту від 05.06.2018 року) та підозрюваний ОСОБА_3 (протокол слідчого експерименту від 29.05.2018 року) (т.1, а.п.57-62).
За таких обставин суд вважає доведеним винуватість ОСОБА_3 саме в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тобто в заподіянні потерпілому ОСОБА_15 умисного тяжкого тілесного ушкодження., небезпечного для життя в момент заподіяння.
Суд розцінює поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду та часткове визнання ним своєї вини, як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливій для нього судово-слідчій ситуації.
Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого про те, що потерпілий вдарився головою об лавку, у зв`язку з чим у нього виникли тяжкі тілесні ушкодження, оскільки вони спростовані показами свідка ОСОБА_7 товарища обвинуваченого, якіи послідовно пояснив, що від удару ОСОБА_5 впав на траву ( м*яке покриття) , а не на цементну лавку, що також узгоджується з слідчим експериментом від 05 червня 2018 року за участю останнього та висновком експерта №265 від 16.07.2018 року.
Крім того суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_9 в частині того, що обвинувачений наніс потерпілому удар в голову, випереджаючи того, оскільки ОСОБА_15 хотів обвинуваченого вдарити пляшкою , а також те, що потерпілий від удару в голову вдарився об лавку, оскільки його твердження спростовуються дослідженими письмовими матералами провадження та твердженнями свідка ОСОБА_7 товариша обвинуваченого та свідка ОСОБА_8 , ці свідчення ОСОБА_9 про обставини виникнення конфлікту є непослідовними , не логічними та явно продиктовані наміром "допомогти" своєму товаришу - обвинуваченому ОСОБА_3 створити алібі останньому з метою уникнення відповідальності за скоєння саме умисного тяжкого злочину .
Також суд , виходячи з кількості та анатомічної розташованості тілесних ушкоджень: (відкритої черепно- мозкової травми з численними переломами кісток обличчя, наскрізним перелолом правої лобної пазухи та правої орбіти, забоєм головного мозку, субдуральним крововиливом та пневмоцефалгією (потрапляння повітря до черепної порожнини), закритої травми грудної клітки з забоєм нижньої долі лівої легені), тобто як в області голови , так і в області верхньої частини тулуба зправа та зліва , вважає , що вони не могли бути спричинені лише від падіння на лавку , а спричинені саме від ударів ногою, взутою в капці, що свідчить про наявність прямого умислу у обвинуваченого на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.
За фактичними обставинами справи судом встановлено, що дії ОСОБА_3 мали активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками у вигляді заподіяння ОСОБА_5 тяжкого тілесного ушкодження, існував прямий причинний зв`язок.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій було висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, досліджених при судовому розгляді - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Оцінюючи в сукупності зібрані та безпосередньо досліджені під час судового розгляду докази, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження та доведена в повному обсязі.
Даний висновок суду узгоджується з висновком , зробленим в Постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 628/4025/13-к (провадження № 51-3258 км/18), в якому зазначено,зокрема, що питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події. Визначальним при цьому є і суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Отже, врахувавши всі обставини вчиненого діяння у їх сукупності, зокрема спосіб, кількість, характер і локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки, суд доходить до одназначого висновку про доведеність вини ОСОБА_3 саме в умисному заподіянні ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень при вище зазначених обставинах.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Досліджуючи дані про особу винного, суд враховує, що останній раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посердньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1, а.п. 35).
Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи підвищену суспільну небезпечність скоєного злочину проти життя та здоров`я особи, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а можливе лише в умовах відбуття покарання в місцях позбавлення волі, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі з його реальним відбуттям, оскільки обґрунтованих підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових злочинів.
Щодо вирішення цивільного позову потерпілого суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Так, потерпілим заявлено позовні вимоги щодо стягнення майнової шкоди у сумі 4456,58 грн., дана сума складається із затрат на придбання ліків на вказану суму, яка підтверджена відповідними чеками і визнається обвинуваченим , тому підлягає стягненню з винної особи на користь потерпілого.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
За змістом п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З урахуванням характеру і тривалості страждань, стану здоров`я потерпілого, тяжкості заподіяної травми, наслідку тілесних ушкоджень, достовірності вимушених змін в життєвих стосунках потерпілого, а також з урахуванням майнового стану обвинуваченого, керуючись принципами розумності, зваженості і справедливості суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.
Позовні вимоги прокурора , заявлені в інтересах держави в особі лікувального закладу - Комунальний заклад « Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова» про стягнення коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 у розмірі 7090,60 гривень, суд вважає також обґрунтованими , визнаються обвинуваченим , підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у заявлений прокурором спосіб.
На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання.
Після набрання вироком законної сили зобов`язати Синельниківський ВП ГУНП України в Дніпропетровській області затримати ОСОБА_3 , помістивши його до Дніпровської установи виконання покарань № 4 для подальшого етапування до місць виконання покарання.
Врахувати ОСОБА_3 в строк відбуваття покарання тримання під вартою з 27 травня 2018 року по 25 липня 2018 року.
Цивільний позов потерпілого задовольнити в повному обсязі .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 4456 ( чотири тисячі чотириста п*ятдесят шість) гривень 58 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 100000 ( сто тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Цивільний позов прокурора задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального закладу «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова» ДОР кошти , витрачені на стаціонерне лікування потерпілого ОСОБА_5 у розмірі 7090 ( семи тисяч дев*яносто) гривень 60 коп.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні під час оголошення вироку копія вироку надсилається не пізніше наступного дня з моменту його оголошення.

Суддя ОСОБА_1