справа № 274/5646/18
У Х В А Л А провадження № 1-в/0274/99/19

І м е н е м У к р а ї н и
02.05.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі
секретаря судового засідання . . . . . . . . . ОСОБА_2
прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3
представника адміністрації . . . . . . . . . . . ОСОБА_4
захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5
засудженого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за заявою про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кондрашовка Купянського району Харківської області, мешканця АДРЕСА_1 , до засудження раніше судимого: 1) 26.01.09 за ст.ст. 186 ч. 3, 185 ч. 3, 70, 75, 104 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 2) 10.01.11 за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 3) 19.05.11 за ст.ст. 186 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 засуджений 30 травня 2017 року Корольовським районним судом м. Житомира за ст.ст. 185 ч. 4, 187 ч. 3, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 10.04.15 до 30.05.17. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 21.02.18 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 08.04.15 до 09.04.15 та 31.05.17 до 21.02.18 згідно з ч. 5 ст. 72 КК України.
Початок строку відбування покарання: 08.04.15; кінець строку: 21.11.20.
Засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в Бердичівській виправній колонії (№ 70), звернувся до суду з письмовою заявою про умовно-дострокове звільнення.
В судовому засіданні засуджений вказав, що заслуговує на дострокове звільнення, так як порушень не допускає, має заохочення. Вказав, що злочини вчинив у зв`язку з тяжким сімейним становищем, він тоді вийшов умовно-достроково, мав онкохворих родичів.
Захисник заяву засудженого підтримав, вказав, що той своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення.
Представник адміністрації виправної колонії заяву засудженого не підтримав, охарактеризував ОСОБА_6 посередньо, вказав, що засуджений за час відбування покарання порушень режиму утримання не допускав, має одне заохочення, Участі у громадському житті відділення та суспільно-корисній праці не приймає, свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи. Адміністрація колонії вважає, що заміна покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення є передчасними.
Відповідно до досліджених матеріалів засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в Бердичівській виправній колонії (№ 70) з 15.03.18. За період відбування покарання характеризується в цілому посередньо: вину у скоєних злочинах визнав (хоча в показаннях зазначав, що не знав, що співучасники будуть відкрито заволодівати майном та здійснювати напади), працевлаштований, одного разу заохочувався, стягнень не має. До виконання передбачених законом вимог адміністрації ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених. За вироком суду вину визнав, має позови на загальну суму 229096 грн. Відшкодуванням збитків не займається.

Прокурор заперечив проти задоволення заяви, вказавши, що засуджений своєю поведінкою не довів, що став на шлях виправлення.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (п. 17) судам при розгляді таких справ слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

Заслухавши засудженого, представника адміністрації виправної колонії, захисника, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці (за чотири роки відбування покарання має лише 1 заохочення; будучи визнаним винним у вчиненні ряду особливо тяжких насильницьких корисливих злочинів у період умовно-дострокового звільнення, заволодівши коштами на суму понад 200000 грн., відшкодуванням збитків не займається; участі у виховних програмах, громадському житті, соціально корисних роботах не бере, навпаки свідомо уникає такої праці) ще не довів свого виправлення. Сама по собі поведінка засудженого без порушень режиму утримання не є достатньою для доведення факту виправлення, і такою має бути поведінка кожного із засуджених, сумлінне ставлення до праці може свідчити, що ОСОБА_6 стає на шлях виправлення (що, зокрема, є підставою для застосування положень ст. 101 КВК України), однак не є достатнім для висновку, що він вже довів своє виправлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1