Справа № 404/7818/18
Номер провадження 1-кп/404/785/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 0007060, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродження м. Кіровограда, освіта повна загальна середня, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

05.10.2017 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ст.70 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

21.11.2017 року Кіровським районним судом м. Кіровограда ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі стром на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

13.12.2018 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ч. 4 ст.70 КК України до 4 років 1 місяцю позбавлення волі. 28.03.2019 року ухвалою Кропивницького апеляційного суду вирок Кіровським районним судом м. Кіровограда від 13.12.2018 року змінено, а саме засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та ухвалено, що вирок Кіровським районним судом м. Кіровограда від 21.11.2017 року та зазначений вирок виконувати самостійно,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ :
16.08.2018 року, близько 19:00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою м. Кропивницький, вул. Яновського, неподалік будинку №157, побачив раніше невідомого йому потерпілого ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_3 , підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , та попрохав купити йому одне яйце.

В подальшому, ОСОБА_3 , разом з потерпілим ОСОБА_8 , зайшли до магазину «Домус», що розташований по вул. Яновського, у м. Кропивницькому, де потерпілий ОСОБА_5 , придбавши одне яйце вийшов з вищезазначеного магазину разом з ОСОБА_3 , де у них виникла словесна сварка.

В цей момент, у ОСОБА_3 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

В подальшому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи злочинним шляхом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, раптово наніс два удари кулаком правої руки та один удар кулаком лівої руки в область носа, після чого, шляхом поштовху звалив потерпілого на землю. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , знаходячись біля потерпілого ОСОБА_5 , колінами притиснув ліву та праву руку потерпілого до землі та продовжив наносити удари кулаками в область голови, спричинивши вказаним чином, тілесні ушкодження у вигляді синців та забоїв на обличчі.

Подолавши вказаним чином спротив потерпілого, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу відкрито викрав належний ОСОБА_5 , спортивний наручний годинник марки «SKMEI 1126 (SOLAR.LITHIUMWR 50M 5 ATM 1/100SCHRONO)» чорного кольору з червоним обідцем вартість якого відповідно до висновку експерта № 807 від 26.09.2018 року, складає 300 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми протиправними діями спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 300,00 гривень.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, від дачі показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Незважаючи на те, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не визнав, його вина в скоєнні інкримінованому йому злочину повністю підтверджується зібраними по справі та перевіреними у судовому засіданні доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , згідно з якими, 16.08.2018 року, близько 19:00 год., він повертався додому з роботи, йдучи по вул. Яновського в м. Кропивницькому, де його обігнав з лівої сторони - молодий чоловік, а саме ОСОБА_3 , який став попереду нього та попросив купити йому яйце, він погодився. Неподалік від них знаходився магазину «Домус», продавець якого перебувала також на вулиці, де спілкувалися з її знайомими, тому він підійшов до останньої і попросив, що вона продала йому 1 яйце. Після чого продавець зазначеного магазину винесла йому 1 яйце, він віддав їй гроші за нього, а вона передала йому яйце, яке він віддав ОСОБА_3 , а останній поклав його до кишені. В цей час продавець зазначеного магазину, почала кричати ОСОБА_3 , щоб він його не чіпав, а ОСОБА_3 почав грубо висловлюватись на її адресу. У зв`язку з чим він зробив зауваження ОСОБА_3 , що обурило останнього та між ним на ґрунті цього почалась сварка, в ході якої ОСОБА_3 наніс йому раптово 2 удари в грудну клітину, 3 удари кулаком правої руки та 1 удар кулаком лівої руки в область носу. Після чого ОСОБА_3 наніс йому ще один удар в область нижче грудної клітини, в шлунок, в результаті чого він скотився і впав на асфальт. Потім ОСОБА_3 шляхом поштовху звалив його повністю на землю та сів поверх нього, при цьому натиснувши на нього руками, щоб він не крутився, а коліном притиснув шию. Він повідомив ОСОБА_3 , що йому боляче і просив відпустити його, у зв`язку з чим останній відпустив його на мить, однак потім знову притиснув та ще вивернув руку. В подальшому ОСОБА_3 зняв з його руки годинник, та одів собі на руку. Після чого ОСОБА_3 йому сказав, що він може встати та піти. Він встав зібрав його речі, одягнув капелюх та побіг. Через деякий час, обернувшись він побачив, що ОСОБА_3 вже зник. Потім він попросив перехожого, щоб йому допомогли викликати працівників поліції.

- показаннями свідка ОСОБА_9 , згідно з якими вона пояснила, що вона працює продавцем в магазині «Домус», що розташований по вул. Яновського в м. Кропивницькому, до якого часто заходив ОСОБА_3 здебільшого, щоб попросити у покупців магазину, щоб вони йому дали трохи грошей або щось купили, інколи коли у нього були і гроші він сам щось купував. Також ОСОБА_3 просив у неї в борг різні товари, однак вона йому відмовляла на його прохання і часто просили його вийти з магазину, щоб він не заважав їй працювати, а покупцям робити покупки. Конфліктів з покупцями, у яких ОСОБА_3 щось просив в її присутності не було, хоча деякі з них відповідали останньому досить грубо. Зважаючи на поведінку та його зовнішні ознаки ОСОБА_3 в неї викликав неприязні почуття. 16.08.2018 року, вона також перебувала на її робочому місці у зазначеному магазині, ОСОБА_3 того дня декілька разів приходив до магазину, де вона працює. Приблизно, о 17 год. того ж дня, ОСОБА_3 прийшов до магазину, де попросив продати йому яйце, однак грошей у нього не було, а тому вона йому не продала його та попросила вийти з магазину. У зв`язку з чим, вийшовши з магазину, він почав просити гроші у перехожих. Приблизно, через 5 хвилин він повернувся до магазину з купою дрібних грошей копійок, купив за них у неї 1 яйце та вийшов з магазину. Вона також вийшла на вулицю з магазину, де стояла спілкувалась із її знайомими. В цей час до неї підійшов ОСОБА_5 , за спиною у якого стояв ОСОБА_3 , та попросив продати йому яйце, у зв`язку з чим вона почала сваритись на ОСОБА_3 , однак все ж таки продала ОСОБА_5 яйце. Після чого ОСОБА_5 передав яйце ОСОБА_3 та вони пішли. Конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 вона не бачила, про те, що сталось вона дізналась пізніше, коли до неї за наданням пояснень звернулись працівники поліції.

Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

витягом з ЄРДР, згідно якого вбачається, що 16.08.2018 року було внесено відомості відносно ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (Т.1 а.п. 1-4);

заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_5 від 16.08.2018 р. (Т.1 а.п. 17);

протоколом огляду місця подія від 16.08.2018 року, в ході якого було оглянуто місце події, а саме відкриту ділянку місцевості, що розташована по АДРЕСА_2 . (Т.1 а.п. 18-19);

актом застосування службового собаки від 16.08.2018 року, відповідно до якого вбачається, що службовий собака з місця занюхала слід, повела дворами житлових багатоповерхівок в сторону вул. Курганної, де пройшовши 200 м та біля кафе «Граф» слід було втрачено, а робота собаки була закінчена. (Т.1 а.п. 20);

рапортом від 16.08.2018 р., згідно якого вбачається, що в ході оперативних заходів та під час обходу прилеглої території було виявлено та затримано особу, яка скоїла злочин 16.08.2018 року відносно ОСОБА_5 , ним виявився гр. ОСОБА_3 , якого в подальшому було доставлено до Кропивницького ВП. (Т. 1 а.п. 27);

протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.08.2018 р. та довідкою, згідно відомостей яких вбачається, що ОСОБА_3 було затримано 16.08.2018 р. о 20 год. 30 хв., при складанні протоколу був присутній адвокат ОСОБА_10 (Т. 1 а.п. 32-34, 35);

протоколом особистого обшуку затриманого чи взятого під варту та огляду речей, що знаходяться при ньому від 16.08.2018 р., в ході якого у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено годинник наручний, чорного кольору. (Т. 1 а.п. 37);

довідкою від 16.08.2018 р., згідно даних якої у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень не виявлено, епідемічну загрозу не становить, невідкладної медичної допомоги не потребу, може перебувати в умовах ІТТ. (Т. 1 а.п. 38);

протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.08.2018 року, згідно даними якого потерпілий ОСОБА_5 в присутності понятих впізнав особу під № 1 ОСОБА_3 , як особу, яка із застосуванням фізичної сили, відкрито заволоділа належним йому майну. (Т.1 а.п. 39-42);

протоколом пред`явлення речей для впізнання від 17.08.2018 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 в присутності понятих впізнав годинник під № 2, як предмет, яким із застосуванням фізичної сили, відкрито викрав у нього ОСОБА_3 (Т.1 а.п. 43-45);

протоколом огляду предмета від 17.08.2018 року, згідно даних якого оглянуто наручний годинник марки «SKMEI 1126 (SOLAR.LITHIUMWR 50M 5 ATM 1/100SCHRONO)» чорного кольору з червоним обідцем. (Т.1 а.п. 46-47);

постановою про визнання речовим доказом від 17.08.2018 р., згідно якого наручний годинник марки «SKMEI 1126 (SOLAR.LITHIUMWR 50M 5 ATM 1/100SCHRONO)» чорного кольору з червоним обідцем визнано речовим доказом та передано до камери зберігання речових доказів. (Т.1 а.п. 48-49);

висновком експерта №807 від 26.09.2018 р, згідно даними якого ринкова вартість не представленого на експертизу спортивного наручний годинник марки «SKMEI 1126 (SOLAR.LITHIUMWR 50M 5 ATM 1/100SCHRONO)» чорного кольору з червоним ободом, який використовувався за призначенням та на момент злочину перебував у технічно-справному стані, придбаного новим 22.06.2018 р., викраденого без комплектуючих, станом цін на 16.08.2018 р. може складати 300, 00 грн. (Т.1 а.п. 56 - 59);

протоколами проведення слідчого експерименту від 22.08.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_5 який пояснив та показав при яких обставинах у нього було викрадено майно (Т.1 а.п. 60-63);

рапортом, згідно якого до матеріалів справи долучено DVD-R диск з одним файлом в якості речового доказу. (Т.1 а.п. 71);

протоколом огляду предмета від 18.08.2018 року, згідно даних якого DVD-R диск з одним файлом в якості речового доказу, на якому зафіксовано обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення. (Т.1 а.п. 72-73);

постановою про визнання речовими доказами від 18.08.2018 року та DVD-R диском, згідно якої DVD-R диск на якому наявний відеофайл з камери спостереження від 16.08.2018 р. визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження. (Т.1 а.п. 74-75);

висновком експерта № 751 від 28.12.2018 року, згідно наданої медичної документації у гр. ОСОБА_5 , будь-яких видимих тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, ран не описано. Виставлений діагноз забій шийного відділу хребта при дачі висновку за ступенем тяжкості не оцінювався, так як не підтверджений об`єктивними даними, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6, примітка п.4.6. У зв`язку з тим, що в медичній документації будь-яких ушкоджень не описано, говорити про відповідність чи невідповідність механізму утворення вказаному в протоколі слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 , не є можливим. (Т.1 а.п. 94-95);

протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 25.10.2018 року, згідно якої слідчий на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.10.2018 року про тимчасового доступу до речей та документів ознайомився із медичною картою стаціонарного хворого № 1921/18 на ім`я ОСОБА_3 (Т.1 а.п. 106-108);

протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 25.10.2018 року, згідно якої слідчий на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.10.2018 року про тимчасового доступу до речей та документів ознайомився із медичною картою амбулаторного хворого № 67 на ім`я ОСОБА_3 (Т.1 а.п. 109-111);

висновком судово-психіатричного експерта № 368 від 02.10.2018 р., згідно якої визначено, що ОСОБА_3 потребує проведення стаціонарної психіатричної експертизи (Т.1 а.п. 115);

висновком судово-психіатричних експертів № 83 від 06.12.2018 р., згідно якої визначено, що ОСОБА_3 здатний повною мірою усвідомлювати свої дії, керувати ними, правильно сприймати обставини, які мають значення для дійсного кримінального провадження та надавати про них свідчення, постати перед слідством та судом, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (Т.1 а.п. 123-128);

Аналізуючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази у їх сукупності, законність отримання та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, суд, розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, вважає вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведеною у повному обсязі, а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не скоював інкриміноване йому правопорушення, суд розцінює, як спосіб захисту, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених по справі об`єктивних, належних, допустимих доказів, які є послідовними, достатньо вагомими, чіткими, узгодженими між собою, а тому достовірними, достатніми та відповідають критеріям якості доказів, встановленим в рішеннях Європейського суду з прав людини в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 липня 2011 року та в справі «Яременко проти України» від 12 вересня 2008 року, а тому не викликають сумнівів у суду та покладені в основу вироку.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив злочин, віднесений до категорії тяжких.

Як особа ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, осудний, на обліку в Кіровоградському обласному диспансері не перебуває, з 15.05.2018 р. по 29.05.2018 р. знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу гострого поліморфного розладу з симптомами шизофренії, супутній діагноз: психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання опіоїдів, раніше судимий.
Обставинами, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Із врахуванням всіх обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, оскільки він офіційно не працевлаштований та немає жодного законного доходу, будучи раніше судимим, вчинив під час іспитового строку новий злочин, що свідчить про його кримінальну спрямованість, стійкість злочинних намірів, бажання жити за чужий рахунок та те, що на шлях виправлення він не став, належних висновків для себе не зробив, а тому за глибоким переконанням суду його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства. За вказаних обставин суд вважає, що підстави до застосування ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання відсутні.

Крім того вбачається, що вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.11.2017 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, а вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2018 року яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України, змінено в частині призначеного покарання, зокрема засуджено ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України до 2 років позбавлення волі та ухвалено, що зазначені вироки слід виконувати самостійно.

Згідно п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та вимог ст.70 КК України, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України : спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку, після цього за правилами ч.4 ст.70 КК України, а потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку, і остаточно за сукупністю вироків.

25 червня 2018 року об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду розглянула кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_11 , засудженого за крадіжки (ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України), за результатами якої дійшла висновку, що коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, то покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України. У кримінально-правовій ситуації, коли вчинення нового злочину в період іспитового строку стає фактичною підставою для визнання (скасування) призначеного за попереднім вироком покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого звільнялась особа, таким, що належить відбувати реально, його самостійне виконання при застосуванні ч. 4 ст. 70 КК України не допускається за наявності підстав для подальшого призначення остаточного покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити за сукупністю вказаних злочинів і остаточно за сукупністю вироків, а саме: ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України за злочин скоєний 16.08.2018 р., а потім на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів (з вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2018 року, зміненого 28.03.2019 року ухвалою Кропивницького апеляційного суду). Після чого, враховуючи ту обставину, що вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.11.2017 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, і він вчинив новий злочин протягом іспитового строку, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст.78 КК України призначити йому покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати по кримінальній справі вирішити відповідно до ст.124 КПК України, які підлягають стягненню із ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання ОСОБА_3 призначити за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2018 року, зміненого ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28.03.2019 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, та визначити у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.11.2017 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити той же - утримання під вартою.

Строк покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 16 серпня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 572 грн. 00 коп.

Речові докази: DVD-R диск на якому наявний відеофайл з камери спостереження від 16.08.2018 р. зберігати при матеріалах кримінального провадження;

спортивний наручний годинник марки «SKMEI 1126 (SOLAR.LITHIUMWR 50M 5 ATM 1/100SCHRONO)» чорного кольору з червоним обідцем, який передано на зберігання до камери схову Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області, повернути потерпілому ОСОБА_5 , як власнику.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1