Ухвала
Іменем України
15 квітня 2019 року
м. Київ
справа № 315/912/17
провадження № 51-1817ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 січня 2019 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі потерпілий ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2, частин 3 та 6 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та думка особи, яка подає касаційну скаргу, з приводу її участі у касаційному розгляді. Крім того, до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, потерпілим вказаних вимог процесуального закону не дотримано.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, потерпілий не погоджується з покаранням, призначеним засудженому судом першої інстанції у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією інкримінованого кримінального правопорушення, при цьому оскаржує та просить скасувати з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, тільки ухвалу апеляційного суду, якою вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання було змінено лише шляхом застосування до ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України, чим допустив суперечності.
При цьому потерпілий у своїй касаційній скарзі, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, як на підставу для скасування оскаржуваного судового рішення, лише формально посилається на несправедливість призначеного ОСОБА_5 покарання через м`якість, при цьому не наводить доводів щодо його явної несправедливості з огляду на положення ст. 414 КПК України.
Крім того, потерпілий, зазначаючи у мотивувальній частині касаційної скарги про свою незгоду із застосуванням до засудженого положень ст. 75 КК України, на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, допущену судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваного судового рішення, як на підставу для його скасування, передбачену п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, не посилається із наведенням відповідного обґрунтування.
Також, як убачається з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень, ухвалою апеляційного суду вирок районного суду щодо ОСОБА_5 в частині вирішення цивільного позову скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, тому з урахуванням положень ч. 2 ст. 424 КПК України оскаржувана ухвала у зазначеній частині оскарженню в касаційному порядку не підлягає, що залишилось поза увагою потерпілого з огляд на зміст касаційної скарги.
Крім того, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України, потерпілий у скарзі не зазначає чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Окрім зазначеного, до касаційної скарги не додано копій її додатків (копій судових рішень) у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 січня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3