ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/645/18 Справа № 192/3235/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малозахарино Солонянського району Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про направлення для відбування покарання,
за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду частково задоволено подання Солонянського районного сектору філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області та направлено ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року у виді трьох років позбавлення волі.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що вироком Солонянського районного суду від 05 травня 2017 року ОСОБА_6 було визнано винним та призначено покарання за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, до трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, а також покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, але засуджений в період іспитового строку чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про факти систематичності вчинення правопорушення та небажання засудженого стати на шлях виправлення, тому суд направив засудженого для відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні подання Солонянського районного сектору філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що ухвала суду є необґрунтованою, оскільки під час розгляду подання не було взято до уваги, що в нього померла мати, батько інвалід, якому він допомагає та наявне місце роботи, у зв`язку з чим вважає, що він став на шлях виправлення.

Позиція учасників апеляційного процесу.

ОСОБА_9 будучи належним чином повідомлений, в судові засідання призначенні на 28 листопада 2018 року і 03 грудня 2018 року не з`являвся та направляв клопотання про перенесення справи, до початку судового засідання повторно подав клопотання про перенесення справи, але не надав підтверджуючих документів про поважні причини свого неприбуття, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що оскільки апелянт не з`являється до суду без поважних причин, в апеляційній скарзі не просить розгляд справи проводити за його участю, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, тому керуючись ч.4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд без його участі.

Захисник ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції підтримала вимоги апеляційної скарги її підзахисного.

Прокурор в апеляційному суді просила відмовити у задоволені апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників апеляційного процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновки суду першої інстанції про направлення ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року, апеляційний суд вважає правильними.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.166 КВК України , якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягло за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч.2 ст. 78 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Так, судом І інстанції було встановлено, що 05 травня 2017 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_6 визнано винним за ч.ч.1, 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на два роки і покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.(а.с.3-4)

19 червня 2017 року ОСОБА_6 було попереджено про те, що в разі систематичного вчинення правопорушень, його іспитовий строк може бути скасовано та він направиться для відбування покарання, що засвідчив власним підписом засуджений. (а.с.6) Крім того даний факт відображено у письмових поясненнях ОСОБА_6 (а.с.7)

В той же час, як вірно встановив суд першої інстанції ОСОБА_6 в період іспитового строку чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності та на нього накладалися адміністративні стягнення, а саме: 13 липня 2017 року за ч.1 ст. 127 КУпАП; 17 січня 2018 року за ч.1 ст. 178 КУпАП; 17 січня 2018 року за ч.1 ст. 175-1 КУпАП; 18 січня 2018 року за ч.2 ст. 178 КупАП.(а.с.10-16)

Згідно довідки-характеристики, яка видана Солонянською селищною радою Солонянського району Дніпропетровської області, на ОСОБА_6 до селищної ради надходили усні скарги від сусідів та батька про те, що ОСОБА_10 неодноразово наносив тілесні ушкодження батькові та своїй матері, старостою неодноразово робилися зауваження на які останній майже не реагував. (а.с.19)

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції вірно розцінив неодноразове вчинення ОСОБА_6 правопорушень як систематичне ухилення від покладених на нього обов`язків, з чим погоджується і апеляційний суд та вважає, що місцевий суд вірно зробив висновок про наявність підстав для скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про його характеризуючі дані, на переконання апеляційного суду не є такими, що б спростовували висновки суду І інстанції та були б підставою для скасування рішення суду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону за наявності яких судове рішення у будь- якому разі підлягає скасуванню при розгляді справи в суді апеляційної інстанції не виявлено.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року стосовно ОСОБА_6 про направлення для відбування покарання, призначеного вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року у виді трьох років позбавлення волі залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4