Справа № 466/9245/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0002617 від 22.06.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, тимчасово не працюючого, раніше судимого вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 26.01.2015 року за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, яке згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 15.11.2016 року змінено на покарання у виді 100 годин громадських робіт, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 26.01.2015 року за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, яке ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15.11.2016 року змінено на 100 (сто) годин громадських робіт. Із заміненим покаранням був ознайомлений. У подальшому обвинувачений ОСОБА_4 для реєстрації у Шевченківський районний відділ філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області не прибув та 23.02.2017 року був доставлений приводом у Шевченківський районний відділ філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області, де під розписку був ознайомлений з порядком та умовами відбування громадських робіт, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання може бути притягнутим до кримінальної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 389 КК України, а також обвинуваченому ОСОБА_4 було роз`яснено, що згідно ст. 37 КВК України він зобов`язаний додержуватись встановленого порядку та умов відбуття покарання, а саме: сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному об`єкті, відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, являтись за викликом до органу пробації, повідомляти про зміну місця проживання, що поважними причинами неявки до органу пробації в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та ті обставини, що фактично позбавляють можливості своєчасного прибуття за викликом, які документально підтверджуються.

Того ж дня, обвинувачений ОСОБА_4 отримав направлення для відбування покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт у Львівське комунальне підприємство «Балатон-409», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Мазепи, 11, до виконання яких обвинувачений ОСОБА_4 мав приступити 24.02.2017 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 , з метою ухилення від відбування громадських робіт у вказаний строк до ЛКП «Балатон-409» не прибув, на виклики до Шевченківського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області не з`являвся, у зв`язку з чим, Шевченківським ВП ГУ НП у Львівській області був оголошений у розшук як особа, що ухиляється від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі. Після встановлення місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_4 його було скеровано до Шевченківського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області, де 26.02.2018 року під розписку, повторно був ознайомлений з порядком та умовами відбування громадських робіт, та попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Того ж дня, обвинувачений ОСОБА_4 отримав направлення для відбування покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт у Львівське комунальне підприємство «Балатон-409», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Мазепи, 11, до виконання яких обвинувачений ОСОБА_4 мав приступити 27.02.2018 року. Незважаючи на це, обвинувачений ОСОБА_4 , з метою ухилення від відбування громадських робіт у вказаний строк до ЛКП «Балатон-409» не прибув, жодної години громадських робіт не відпрацював, чим злісно ухилився від виконання покарання у виді громадських робіт.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

20.11.2018р. в суд прокурором подано обвинувальний акт та угоду від 19.11.2018 року, яка укладена між прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 про визнання обвинуваченим ОСОБА_4 винуватості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав умови угоди, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди обов`язки.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні висловив думку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором, обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником, оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам ч. 4 ст.469, ст.472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, чи він розуміє вказані в ч. 4 ст.474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 19.11.2018 року, укладеної між прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, сторони погодились про повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості за ч.2 ст.389 КК України та призначення ОСОБА_4 покарання у виді арешту строком на один місяць. На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 26.01.2015 року, яке ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15.11.2016 року замінено на покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт, з урахуванням п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, остаточно призначити покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць 11 (одинадцять) днів.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід вірно кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Узгоджене сторонами покарання виді арешту строком на 1 (один) місяць 11 (одинадцять) днів відповідає санкції ч.2 ст.389 КК України.

Суд дійшов переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди обов`язки, встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 468-469, 472, 473-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19.11.2018 року, між прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 з одного боку, обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 26.01.2015 року, яке ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15.11.2016 року замінено на покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт, з урахуванням п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, остаточно призначити покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць 11 (одинадцять) днів.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1