Номер провадження: 11-сс/813/62/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

слідчої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2018 р., якою їй відмовлено у відкритті провадження по скарзі на бездіяльність органів досудового розслідування покримінальному провадженні №0001750 від 01.07.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою потерпілої ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених відповідальних посадових осіб спец. відділу розслідування злочину у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області щодо не проведення у розумні строки досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001750, внесеному до ЄРДР 01.07.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що враховуючи, що потерпіла ОСОБА_8 у своїй скарзі не просить слідчого суддю вирішити питання про бездіяльність слідчого, прокурора в частині не розгляду клопотань в порядку ст. 220 КПК України, не внесення відомостей до ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України, а лише порушує питання про недотримання слідчим розумних строків під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження, що не входить на даний час до компетенції слідчого судді, тому прийшов до висновку, що у відкритті провадження за поданою скаргою слід відмовити.

Вимоги, наведені в апеляційних скаргах та узагальнення доводів осіб яки їх подали.
На вказану ухвалу потерпілою ОСОБА_8 подана апеляційна скарга, в якій вона вважає її необґрунтованою та незаконною, у зв`язку з допущеними істотними порушеннями вимог КПК України, оскільки слідчий суддя допустив суттєве порушення вимог ст. 55 Конституції України з посиланням на положення ст. 36 КПК України, відповідно до якої вона мала звернутись до прокурора вищого рівня у разі неефективного досудового розслідування. Проте, нею використані всі можливі законні засоби захисту своїх прав до прокурора вищого рівня, однак всі звернення та клопотання щодо активізації досудового розслідування не розглянуті до теперішнього часу по суті.

З огляду на вищевикладене, потерпіла ОСОБА_8 , вважає, що її скарга підлягає розгляду, тому просить ухвалу слідчого судді скасувати та направити скаргу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_9 підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_8 та просив їх задовольнити.
Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час і місце судового розгляду був сповіщений належним чином.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Враховуючи вимоги ст. 422 КПК України, щодо скорочених строків розгляду апеляційних скарг на ухвалу слідчого судді, а також те, що предметом даного розгляду є апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою, у зв`язку з чим явка учасників провадження не є обов`язковою, апеляційний суд вважає можливим розглянути провадження за відсутності прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника потерпілої, пояснення слідчого перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів провадження вбачається, що 13.11.2018 р. потерпіла ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених відповідальних посадових осіб спец. відділу розслідування злочину у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області щодо не проведення у розумні строки досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001750, внесеному до ЄРДР 01.07.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Також, в своїх вимогах вона просила на наступне:

- зобов`язати уповноважених відповідальних посадових осіб спеціалізованого відділу розслідування злочину у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області виконати необхідні процесуальні слідчі дії у розумні строки та негайно приступити до розслідування, а саме виконати необхідні слідчі дії та витребувати документи для забезпечення швидкого, повного та об`єктивного розслідування, перелік яких зазначений в поданій скарзі;

- прийняти та зареєструвати її заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України до ЄРДР відносно водія ОСОБА_10 ;

- об`єднати кримінальні провадження за ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України та провести інші слідчі дії.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді, з посиланням на приписи ст.ст.303, 308 КПК України, відмовлено у відкритті провадження по скарзі.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Разом з тим, вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, передбачений ч.1 ст. 303 КПК України. До цього переліку відносяться: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9--1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.

Апеляційний суд не погоджується з висновком слідчого судді про те, що з поданої скарги ОСОБА_8 вбачається, що заявником оскаржені дії/бездіяльність слідчого та прокурора, не передбачені ст. 303 КПК України, з огляду на наступне.

З матеріалів провадження вбачається, що скарга на бездіяльність прокурора була подана особою, яка має право подавати таку скаргу, та в передбачений законом строк, тому скарга підлягає розгляду слідчим суддею.

Незважаючи на це, слідчий суддя дійшов необґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження без наявних для цього підстав, передбачених ч.1 ст. 303 КПК України, оскільки потерпілою ставились вимоги, в тому числі, про внесення відомостей до ЄРДР за ч. 3 ст. 135 КК України, що прямо передбачено п.1 ч. 1 даної норми КПК України,що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Разом з цим, чинним кримінальним процесуальним законодавством передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду. Апеляційний суд наділений повноваженнями з перегляду законності, обґрунтованості та вмотивованості ухвал слідчого судді, постановлених за наслідками розгляду таких скарг по суті.

Слідчим суддею скарга ОСОБА_11 по суті не розглядалась, а була повернута їй без розгляду, у зв`язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості прийняти рішення по суті скарги, оскільки це не відноситься до його компетенції, а є компетенцією слідчого судді суду 1-ої інстанції.

У зв`язку з викладеним апеляційний суд вважає недоцільним перевірку інших доводів викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого та прокурора підлягає розгляду слідчим суддею суду 1-ої інстанції.

Отже, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а у справі необхідно постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_8 визнати такою, що підлягає розгляду в суді 1-ої інстанції та направити матеріали провадження до Київського районного суду м. Одеси для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 304, 309, 370, 404-407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2018 р. про відмову у відкритті провадження по скарзі потерпілої ОСОБА_8 на бездіяльність органів досудового розслідування покримінальному провадженні №0001750 від 01.07.2018 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою визнати скаргу потерпілої ОСОБА_8 від 13.11.2018 року на бездіяльність органів досудового розслідування по кримінальному провадженні №0001750 від 01.07.2018 р. такою, що підлягає розгляду, та повернути її до Київського районного суду м. Одеси для розгляду по суті іншим слідчим суддею.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4