Провадження № 11-сс/812/218/18 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п.2 ч.1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0002707 матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2018 року, якою у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, який має неповну загальну-середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимий, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2018 року та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Короткий зміст рішення слідчого судді суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2018 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 лютого 2019 року.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Вважає ухвалу незаконною.
На думку апелянта, слідчим суддею безпідставно не визначено розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 .
Стверджує, що до підозрюваного ОСОБА_7 невірно обчислено строк тримання під вартою.
Апелянт зазначає, що підозрюваним шкода відшкодована у повному обсязі, він визнає свою вину та щиро кається у вчиненому.

Встановлені слідчим суддею судом першої інстанції обставини.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 11 грудня 2018 приблизно о 12:00 годині він, знаходячись у приміщенні супермаркету «ЕКО», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Океанівська, 41, де керуючись виниклим корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення, діючи повторно, не зважаючи на те, що у провадженні Корабельного та Заводського районних судів м. Миколаєва перебувають провадження відносно нього за фактами вчинення ним корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, шляхом вільного доступу таємно викрав шоколадні батончики «Kinder Chokolate» в кількості 40 штук, вартістю за 1 шт. 13 грн. 40 коп., загальною вартістю 536 грн., що належать ТОВ «ЕКО».
В подальшому, ОСОБА_7 викрадений ним товар сховав у верхній одяг, при цьому вважаючи свої дії таємними для оточуючих.
Із зазначеним товаром ОСОБА_7 через огорожу, відділяючу зону торгівельного залу, попрямував до виходу. Після чого, охоронці супермаркету «ЕКО», які встановили у ході спостереження за ОСОБА_7 , що останній викрав зазначене майно супермаркету направились за ним.
Розуміючи, що його злочинні дії набули відкритий характер, утримуючи викрадене майно, ОСОБА_7 намагався втекти, однак свій злочинний намір довести до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий охороною супермаркету ТОВ «ЕКО».
Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказав про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , можливість вчинення нового злочину та переховування від слідства та суду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, яка підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 і частини 2 статті 186 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах кримінального і судового провадження, зокрема, дані протоколу огляду місця події від 11 грудня 2018 року, дані протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , дані протоколу огляду відеозапису з камери відео спостереження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину (кримінального правопорушення), передбаченого частиною 2 статті 15 і частини 2 статті 186 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину (кримінального правопорушення) на момент його повідомлення.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

З урахуванням наведеного, доводи захисника стосовно відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянта і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Матеріали судового та кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Як слідує із матеріалів судового та кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки та офіційні джерела прибутку. Крім того, ОСОБА_7 раніше судимий, в Заводському та Корабельному районних судах розглядаються кримінальні провадження за частиною 2 статті 185 КК України, що свідчить про схильність останнього до вчинення корисливих кримінальних правопорушень.
Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та свідчать про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків слідчого судді щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
З урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , вагомості наявних доказів його вчинення, даних про особу підозрюваного, обставин вчинення, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відповідно до положень, передбачених частиною 4 статті 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті.
Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді, з підстав вказаних апелянтами.

Істотних порушень положень КПК України, конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які б вплинули на застосування слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не виявлено. Підставою застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 була встановлена слідчим суддею наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частиною 2 статті 186 КК України, а також наявність ризиків, які давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Наявність позитивних даних щодо особи підозрюваного ОСОБА_7 , якими, на переконання апелянта, є те, що підозрюваним шкода відшкодована у повному обсязі, останній визнає свою вину та щиро каяється у вчиненому, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, за обставин вказаних в апеляційних скаргах.

В той же час, є наявною інша підстава для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали.

Відповідно до статті 205 КПК України, ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Тому першим днем тримання ОСОБА_7 слід вважати день проголошення слідчим ухвали про його тримання під вартою, а саме 22 грудня 2018 року.
Згідно ухвали слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2018 року підозрюваному ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 20 лютого 2019 року включно.

З урахуванням статей 115, 197 КПК України, та враховуючи зазначене вище, слідчий суддя мав право застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , і, відповідно, визначити дату закінчення дії ухвали про тримання під вартою, на 60 днів до 19 лютого 2019 року.

Разом з тим, з урахуванням вимог частини 3 статті 183 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_7 , не підпадає під перелік злочинів, визначених частиною 4 статті 183 КПК України, є доцільним визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.
Згідно вимог частини 5 статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII, з 1 грудня 2018 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 1921 гривні.
З урахуванням того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, дані що характеризують особу, майновий та сімейний стан підозрюваного, суд апеляційної інстанції вважає, що застава у п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить у розмірі 96050 (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) гривень є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірною для нього.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_7 покладаються наступні обов`язки: прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Одночасно ОСОБА_7 роз`яснюються вимоги частини 8 статті 182 КПК України, згідно з якою у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
За такого, апеляційна скарги захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 412, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2018 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, скасувати.
Постановити нову ухвалу.
Клопотання слідчого СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали закінчується 19 лютого 2019 року включно.
У разі внесення застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що 96050 (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) гривень покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання:
- прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 (двох) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: