Справа № 129/3686/13-к
Провадження по справі № 1-кп/129/3/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" листопада 2018 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальне провадження № 0000376 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого дефектоскопістом «Укргазенергосервіс», одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 , несудимого, - у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
Установив:
17.11.2012р. близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_4 по вул. Івана Богуна в м. Гайсині керував автомобілем "Daewoo-Lanos", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю біля 48-62 км/год в напрямку до центру м. Гайсина, проїжджаючи повз міське кладовище, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості невірно вибрав швидкість руху транспортного засобу, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб в межах видимості дороги, чим порушив п. 12.2 Правил дорожнього руху України, перевищив дозволену швидкість руху в населених пунктах, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який рухався по краю проїжджої частини смуги руху, що веде до центру м. Гайсина, в попутному напрямку попереду руху автомобіля, внаслідок чого пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми (забита рана на підборідді, крововилив у м`які покрови голови в правій скроневій ділянці з просякненням правого скроневого м`язу, забій головного мозку на лівій скроневій долі та в товщі правої півкулі в ділянці правого бічного шлуночка, плащевидна субдуральна гематома в задній та середній черепній ямках справа, субарахноїдальний крововилив у потиличній долі зліва та тотальний плащевидний субарахноїдальний крововилив у ділянці стовбура мозку та верхніх шийних сегментів); забій легень; закритий перелом правої великогомілкової кістки у верхній третині; садна на тулубі на ногах, крововиливи в м`які тканини ніг, що виникли від дії твердого тупого предмета (предметів), що мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, які небезпечні для життя в момент спричинення та стоять у причинному зв`язку зі смертю, від яких ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер; в поданому до суду потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 цивільному позові (збільшеному) просять стягнути з ОСОБА_4 як цивільного відповідача, матеріальну шкоду, завдану злочином, в сумі 61424грн. 22 коп., яка складається з витрат на лікування їх сина ОСОБА_9 в сумі 7581,29 грн. від отриманих в дорожньо-транспортній пригоді травм, витрат на його поховання (ритуальні товари і послуги) 5 941,50 грн., витрати на жалобний обід в день поховання 10288,38 грн., поминки (9 днів) 1483 грн. 79 коп., поминки (40 днів) 3687,26 грн., вартості надгробного пам`ятника в сумі 25000 грн., поминальний некролог в газеті 85 грн., вартість пошкодженого в ДТП одягу ОСОБА_9 1300 грн., поминальний обід (1рік) 6057,00 грн., а також 200000 грн. моральної шкоди, по 100 000 грн. на кожного потерпілого, у виді перенесених батьками після раптової смерті в молодому віці їх сина моральних страждань від непоправної втрати дитини, нескінченні душевні страждання від перенесеної трагедії, яка потягла негативні зміни в їх житті, втрату надії на допомогу від єдиного сина в подальшому житті, у зв`язку з цим погіршення стану здоров`я після перенесених душевних страждань, необхідність докладати значних зусиль для організації свого життя та відновлення морального стану з огляду на глибину та тривалість перенесених ними душевних переживань внаслідок необережного позбавлення життя їх сімнадцятирічного сина протиправними діями цивільного відповідача, їх розмір визначили в розмірі 100 000 грн. на кожного потерпілого, також просили стягнути витрати на правничу допомогу під час підготовки позову в сумі 5400 грн., оскільки добровільно цивільним відповідачем будь-яких відшкодувань потерпілим не здійснювалося.
Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні передбаченого ч.2 ст.286 КК України злочину заперечив, просив його виправдати, дав суду такі показання: 17.11.2012р. близько 02:30 год. по вул. Івана Богуна м. Гайсина керував автомобілем "Daewoo-Lanos", номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю біля 60 км/год в напрямку центра м. Гайсин, проїжджаючи повз міське кладовище, з ввімкненим ближнім світлом фар, за 1-1,5 від узбіччя справа, коли побачив, що з цього ж узбіччя напереріз його руху вийшов пішохід на дорогу під кутом до напрямку руху автомобіля, в момент виходу на дорогу автомобіль і пішохода розділяла відстань 15-20 метрів, ступивши 2-3 кроки, пішохід повернувся праворуч через праве плече, саме в такій позі на момент удару перебував пішохід, ОСОБА_10 встиг зреагувати та натиснути на гальма, проте чи гальмував на момент удару автомобіль, чи ще ні - не може стверджувати. В місці ДТП дорога має ухил в сторону м.Гайсина та повертає ліворуч, на схемі місця ДТП слід гальмування коліс його автомобіля є фактично прямим, виходить на праве узбіччя, бо напрямок руху ним не змінювався, вказав також, що на час ДТП була мряка і міських вогнів видно не було; позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнав частково, оскільки не вважає себе винним у скоєнні злочину щодо потерпілого, матеріальну шкоду в розмірі понесених витрат на поховання в сумі 5941,50 грн. та поминальний обід 10288,38 грн., загалом на суму 16229,88 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., в решті позовні вимоги вважав непідтвердженими документально належними доказами і такими, що не підлягають задоволенню.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_4 його вини, винуватість обвинуваченого доводиться сукупністю таких досліджених в судовому засіданні належних та допустимих доказів.
Протоколом огляду місця події від 17.11.2012р., згідно з яким було оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди в м. Гайсині по вул. І.Богуна біля міського кладовища, встановлено, що автомобіль «Дєу Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться серединою осі лівого переднього колеса за 6.65 метра до правого краю смуги руху, що веде до виїзду в бік м. Немирів та знаходився серединою осі лівого заднього колеса за 6.49 метра до правого краю смуги руху, що веде до виїзду в бік м. Немирів, а також за 12 метрів серединою заднього правого колеса до споруди «Ритуальні послуги», а саме до ближнього кута даної споруди, яка знаходилась позаду автомобіля за правим краєм узбіччя, що за смугою руху, яка веде в напрямку м. Гайсин. Крім цього, за 10.92 метра від середини осі заднього правого колеса автомобіля, на смузі руху яка веде в напрямку до м. Гайсина, було виявлено осип скла, довжиною 15.4 метра шириною у найширшій його частині, яка частково знаходилась на узбіччі, склала 1,6 метра. Ближній від автомобіля, край осипу скла, знаходився за 6.54 метра, від правого краю смуги руху, яке веде в напрямку до м. Немирів. Найширша частина осипу скла знаходиться за 6,17 метра, від лівого краю смуги руху, яке веде в напрямку до м. Немирів. Під задніми колесами автомобіля «Деу» закінчуються 2 сліда гальмування: правий слід довжиною 30.0м., починається на відстані 1.08м. від правого краю дороги; лівий - довжиною 24.7м... під час проведення замірів водій автомобіля «Деу-Ланос» ОСОБА_4 встановив, що на смузі руху, яка веде до м.Гайсина, з працюючим двигуном та увімкненим ближнім світлом фар гранична видимість елементів дороги склала - 24.8 м, під час огляду складено схему огляду місця події та протокол огляду транспортного засобу «Деу Ланос» д.н.з НОМЕР_1 , який вилучено і поміщено на штрафний майданчик (том 2, а.с. 82-89).
Протоколом огляду транспортного засобу від 17.11.2012р., відповідно до якого в присутності водія ОСОБА_4 оглянуто автомобіль «Део Ланос» н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_11 , в технічно справному стані, на автомобілі наявні пошкодження у вигляді розбитого лобового скла, розбитого правого дзеркала заднього виду, деформованої передньої правої стійки (том 2, а.с. 90).
Висновком експерта № 935 від 29.11.2012 р., відповідно до якого на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , 1995 р.н., вивчення медичної карти стаціонарного хворого ВОДКЛ, ОСОБА_9 знаходився на стаціонарному лікуванні в ВОДКЛ з 22.11 по 29.11.2012 де йому був встановлений, наступний: «Діагноз заключний клінічний: а) Важка поєднана травма внаслідок ДТП: важка закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку важкої степені, закрита травма органів грудної порожнини, черевної порожнини та поза очеревинного простору, закритий перелом правої великогомілкової кістки, пошкодження спинного мозку в шийному відділі, відлам коронок 11 та 12 зубів, множинні садна та забої м`яких тканин голови, рук, ніг. Б) Субарохноїдальний крововилив, дифузне аксональне пошкодження головного мозку. Набряк мозку. Кома III ст. Забій шийного відділу спинного мозку. Травматичний пульмоніт. Забій: правої нирки, нефрит. Гіперглікемія центрального генезу. Двобічна пневмонія ДН 3 ст. в) Відсутні.»; При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено, тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закрита черепно-мозкова травма (забита рана на підборідді, крововилив в м`які покрови голови в правій скроневій ділянці з просякненням скроневого м`язу, забій головного мозку на лівій скроневій долі та в товщі правої півкулі в ділянці правого бічного шлуночка, плащевидна субдуральна гематома в задній та середній черепній ямках справа, субарахноїдальний крововилив в потиличній долі зліва та тотальний плащевидний субарахноїдальний крововилив в ділянці стовбуру мозку та верхніх шийних сегментів); забій легень; закритий перелом правої великогомілкової кістки у верхній, третині; садна на тулубі та ногах, крововиливи в м`які тканини ніг, що виникла від дії твердого тупого предмету (предметів), має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечна для життя в момент спричинення та стоїть в причинному зв`язку зі смертю; смерть ОСОБА_9 настала від сполучної травми тіла, яка в своєму клініч-ному перебігу ускладнилась набряком та дислокацією головного мозку. Між сполучною травмою тіла і смертю ОСОБА_9 є причинний зв`язок; у зв`язку з тривалим перебуванням ОСОБА_9 на стаціонарному лікуванні, тканини від трупа для судово-токсикологічного дослідження не вилучались (том 2, а.с. 107-109).
Висновком експерта №28-к від 15.03.2013р., відповідно до якого на підставі визначення даних матеріалів кримінального провадження Гайсинського РВ № 0000102 «По факту ДТП за участю ОСОБА_4 , яке мало місце в м. Гайсині по вул. І. Богуна» включаючи «Висновок експерта» №935 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , 1995 р.н., враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, що були виявлені під час судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , на момент наїзду автомобілем, він рухався у вертикальному положенні, звернутий задньою своєю частиною до транспортного засобу, що не суперечить представленим матеріалам «Кримінального провадження» (том 2, а.с. 111-113).
Висновком експерта №188а від 18.06.2013р., за яким швидкість руху автомобіля Daewoo-Lanos держ.номер НОМЕР_1 , яка відповідає довжині слідів гальмування становила: 49.8-64.7 км/год.; наїзд на пішохода автомобілем Daewoo-Lanos держ.номер НОМЕР_1 стався на проїзній смузі руху вул.Івана Богуна м.Гайсина в напрямку м.Гайсина на відстані біля 8.0м перед початком осипу скла; встановити більш точно розташування місця наїзду транспортним засобом на пішохода з розмірною прив`язкою до елементів дорожнього облаштування в поперечному напрямку, не видалось можливим в зв`язку з відсутністю в наданих експерту матеріалах суттєвих (достатніх з експертної точки зору) слідових ознак трасологічного характеру; в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Daewoo-Lanos держ.номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п.12.2,12.3,12.4 Правил дорожнього руху; питання, як повинен був діяти в даній дорожній обстановці пішохід ОСОБА_9 , експертом не досліджувалось, так як спеціальних пізнань в галузі автотехніки не потрібно, і може бути вирішене органами слідства (суду) самостійно відповідно до вимог розділу 4 «Обовязки і права пішоходів» Правил дорожнього руху; в умовах даної пригоди величина безпечної швидкості руху автомобіля Daewoo-Lanos н.з. НОМЕР_1 при видимості дороги 24.8м визначається рівною значенням не більше 38.6-47.2 км/год.; Величина гальмівного шляху автомобіля Daewoo-Lanos держ.номер НОМЕР_1 при швидкості руху, яка відповідає величині видимості дороги визначається рівною значенням: 21.5-20.8м.; величина зупинного шляху автомобіля Daewoo-Lanos держ.номер НОМЕР_1 при швидкості руху, яка відповідає величині видимості дороги визначається рівною значенням: 34.3-36.5м. питання експертом не досліджувалось, оскільки в змісті питання не зазначено якої саме відстані, тобто між автомобілем та пішоходом в момент появи останнього або ж відстані від автомобіля до місця наїзду; до моменту наїзду автомобіль Daewo-Lanos рухався прямолінійно в напрямку м.Гайсин, встановити траєкторію руху пішохода до моменту наїзду не видається за можливе в зв`язку з відсутністю слідів руху останнього до вказаного моменту питання експертом не досліджувалось, оскільки виходить за межі компетенції експерта-автотехінка, та потребує спеціальних пізнань в галузі судової медицини; з технічної точки зору покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в частині розташування місця наїзду на пішохода можуть бути технічно достовірні; в ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, водій автомобіля Daewoo-Lanos ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування із зниженням швидкості автомобіля до швидкості руху пішохода, при русі з допустимою для даних дорожніх умов швидкість тобто шляхом виконання вимог п.п. 12.2,12.3 Правил дорожнього руху; оскільки покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в частині розташування місця наїзду можуть бути технічно достовірні, тому вирішення даного питання втрачає технічний зміст; у дорожній ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, дії водія автомобіля Daewoo-Lanos ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п.12.2,12.3,12.4 Правил дорожнього руху, дії водія автомобіля Daewoo-Lanos ОСОБА_4 , які не відповідали вимогам п.п. 12.2,12.3 Правил дорожнього руху, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, знаходилися з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди (том 2, а.с. 121-128).

Відповідно до висновку експерта №11а від 14.01.2013 р. судової автотехнічної експертизи, яка була проведена на підставі постанови слідчого із зазначенням технічних параметрів, встановлених у ході проведення слідчого експерименту із ОСОБА_4 26.12.2012 р., експерт зазначив, що «враховуючи проведені дослідження, слід зазначити, що питання про технічну можливість у водія ОСОБА_4 попередити наїзд на пішохода, по вихідним даним, вказаним у постанові про призначення експертизи, експертом не проводилося, вони технічно недостовірні та не відповідають слідовій інформації, яка виявлена та зафіксована при огляді місця події дорожньо-транспортної пригоди, і проведення розрахунків по них може призвести до хибного висновку.
Висновком експерта №162 від 26.12.2012р., відповідно до якого на фрагменті правої великогомілкової кістки трупа ОСОБА_9 , виявлений уламкуватий перелом по типу «бампер»-перелому, який утворився внаслідок деформації згину у напрямі ззаду наперед (том 2, а.с. 205-209).
Показаннями експерта ОСОБА_14 щодо даного ним висновку № 11-а від 14.01.2013 р. він вказав суду, що під час призначення авто-технічної експертизи слідчим у вихідних даних не було зазначено про те, яка відстань розділяла місце знаходження автомобіля під керуванням ОСОБА_4 і місце виходу на проїзну частину на смугу руху ОСОБА_4 з правого узбіччя пішохода ОСОБА_9 , а тому питання про наявність-відсутність у ОСОБА_4 технічної можливості уникнути ДТП шляхом екстреного гальмування ним не досліджувалось. Щодо висновку № 188-а від 18.06.201р. експерт суду пояснив, що він під час складання даного висновку проводив арифметичні обчислення на підставі тих даних, що були вказані в постанові про призначення експертизи, пояснив, що для встановлення конкретної видимості (видимості об`єкта на дорозі) та загальної видимості (видимості елементів проїзної частини) існує конкретна методика; при встановленні видимості необхідно перевіряти і конкретну, і загальну видимість при однакових погодних умовах; при цьому конкретна видимість може перевищувати загальну лише у випадках, коли пішохід має світлоповертальні елементи, в тому числі і на одязі, або освітлюється іншим джерелом освітлення чи знаходиться на фоні такого освітлення.
Показаннями експерта ОСОБА_15 щодо складених ним висновків експерта № 935 від 26.12.2012р. та № 28-к від 05.04.2013р. пояснив, що термін «бампер-перелом» це є перелом трубчастої кістки, а не заподіяний саме бампером перелом. В своє розпорядження при проведенні експертизи з матеріалів справи отримав лише покази свідків, фото, в тому числі і транспортного засобу з детальною зйомкою виявлених пошкоджень - не отримував, висновок складав, використовуючи дані висновку № 162 фізико-технічної експертизи, оскільки у самого досвіду проведення такого роду експертиз немає. Пояснити, що таке руйнування компакти і про що воно свідчить, а також що саме зафіксовано на фототаблиці кісток правої гомілки до висновку № 162- не зміг, вказав, що на це питання може дати відповідь фізтехексперт, для дачі відповіді на запитання про те, якими частинами автомобіля відбувалось первинне контактування з тілом потерпілого, і в якому саме положенні він знаходився - потрібно проводити комісійну експертизу. Сам він стверджувати про те, йшов, чи стояв пішохід, та якою частиною контактував з автомобілем в момент первинного контакту - не може, оскільки всі матеріали потрібно дослідити в комплексі.
Показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що він разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_9 пліч о пліч йшли по обочині дороги з кафе «Українські страви», всі перебували в стані алкогольного сп`яніння після вживання пива, ОСОБА_9 йшов від дороги, ОСОБА_16 посередині, а ОСОБА_17 від кладовища, свідок йшов, опустивши голову, між собою не розмовляли, він почув удар і побачив, як ОСОБА_18 підкинуло вверх, він впав попереду на пару метрів частково на проїжджу частину, частково на обочину, був без свідомості, вони з ОСОБА_16 відтягнули його на обочину, почали викликати «швидку»;
Показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що того вечора він разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 поряд один з одним, ОСОБА_18 від дороги, він посередині, ОСОБА_17 з іншого боку, мовчки йшли по обочині дороги в напрямку міста Гайсина з кафе «Українські страви», де вживали пиво, він почув удар і побачив, як ОСОБА_21 підкинуло вверх, він впав попереду частиною тіла на проїжджу частину на обочину, був без свідомості, вони з ОСОБА_16 відтягнули його на обочину, почали викликати «швидку».
Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 04.12.2012р., відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Вінниця у віці 17 років помер ОСОБА_9 (том 3, а.с.113).
Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 5.04.1995 р., за яким ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Гайсині, батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_6 (а.с.103 т.3).
Протоколом огляду місця події від 29.11.2012р., відповідно до якого, оглянуто приміщення реанімаційного відділення Вінницької обласної клінічної дитячої лікарні в м. Вінниця по вул. Хмельницьке Шосе-108, де в палаті №1 знаходиться труп ОСОБА_9 , при огляді якого виявлено тілесні пошкодження у вигляді відламу 11 та 12 зубів, рани підборіддя, садна кистів обох рук, шкіри в області таза, перелому правої ноги та гомілкової кістки (том 3 а.с.82-87).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.12.2012 р. за участю ОСОБА_4 , статиста ОСОБА_22 , з участю понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_24 водієм ОСОБА_4 встановлено автомобіль «Деу-Ланос» НОМЕР_1 по вул. І.Богуна в м.Гайсині таким самим чином, як він рухався 17.12.2012 р. біля 2 год. 30 хв. передньою частино в напрямку центра міста Гайсина, переднє праве колесо автомобіля знаходиться за 1,07 м від правого краю смуги руху, а заднє праве колесо на відстані 1,08м від правого краю цієї смуги руху, вказано місце наїзду на пішохода ОСОБА_9 , який, за показаннями ОСОБА_4 , за 14 метрів від кута споруди «Ритуальні послуги» в напрямку виїзд з м.Гайсина несподівано для нього вийшов на проїзну частину дороги з узбіччя, він розпочав екстренне гальмування, проте через близьку відстань уникнути наїзду не зміг, вдарив пішохода правим зовнішнім дзеркалом, правою передньою стійкою та правим краєм панорамного скла, місце наїзду зі слів водія знаходиться за 1,08 м від правої смуги руху.
Відповідно до карти виїзду швидкої допомоги № 9296 від 17.11.2012 р. о 2:25 прийнято виклик на трасу Гайсин-Вінниця біля кладовища, госпіталізовано ОСОБА_9 з приводу дорожньо-транспортної пригоди з легковим автомобілем, прийнятий о 2-45 год. черговим лікарем ОСОБА_25 (а.с.197 т.3).
Довідкою Вінницького обласного центру з гідрометеорології (уточненою)про погодні умови 16.11-17.112012 р. в м.Гайсині з 00.00 год. до 00.40 год. та з 6.20 год. по 7.25 год. мряка, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди 02.30 год. мряки не зафіксовано.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.05.2013 р. з участю потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , за яким, зокрема, встановлено, що максимальна відстань, на якій з місця водія автомобіля «Деу-Ланос» з ввімкнений ближнім світлом фар видимий статист-пішохід, що замінював ОСОБА_9 , складає 58,3 м (видимий силует пішохода), при цьому відстань, на якій з місця водія чітко видимі пішоходи, складає 36,8 м, складено схему до протоколу слідчого експерименту (а.с.114-116 т.3).
Висновком експерта за результатами проведення комплексної судової медико-автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №15087/22355/16-52, 349/16 від 30.12.2016р., згідно з яким викладені комплексні експертні дані про ДТП з смертельним травмуванням пішохода ОСОБА_9 який мав зріст 180 см, отримав переважно значні чисельні тілесні ушкодження, які зводились до: масивної закритої черепно-мозкової травми у формі важкого забою головного мозку з обширними внутрішньо черепними крововиливами та м`які покрови голови, за наявності забитої рани на підборідді; закритої травми тулуба з під плевральними крововиливами у нижніх долях по задній поверхні обох легень та саднами на шкірі в ділянці тазу; закритого уламкового перелому правої великогомілкової кістки у верхній третині на висоті 26 см, при суцільному крововиливу в м`які тканини правої гомілки по задній з переходом на внутрішню поверхню, розміром 16 на 7 см на висоті 23 см, схожого майже симетричного крововиливу у м`які тканини лівої гомілки на висоті 22 см, менш значного переривчастого крововиливу по задній поверхні правого стегна на висоті 69 см. Зазначене з урахуванням корегування викладеного у синтезуючому розділі дозволяє визначити знаходження виступаючої травмо утворюючої частини автомобіля на висоті біля 30 - 35 см, від дороги, якою був передній бампер автомобіля Daewoo, який першим вступив у травматичний контакт з ногами ОСОБА_9 , про що також свідчать механічні пошкодження передньої частини цього автомобіля. Після первинного контакту, сталось падіння ОСОБА_9 задньою поверхнею тіла на автомобіль з утворенням закритої травми тулуба з під плевральними крововиливами у нижніх долях по задній поверхні обох легень та масивної закритої черепно-мозкової травми у формі важкого забою головного мозку з обширними внутрішньо черепними крововиливами, скидання тіла на узбіччя дороги та просування по ньому могло призвести до утворення переважно зовнішніх тілесних ушкоджень розташованих загалом на передній поверхні тіла, зокрема, забитої рани на підборідді та незначних розрізнених поодиноких саден на шкірі, пошкодження вітрового скла в правій частині у сукупності із пошкодженнями правого дзеркала заднього виду характерні для контактів тіла із ТЗ в місцях наявних механічних пошкоджень; зазначені тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, переважно за механізмом удару, узагальнений аналіз наявних комплексних експертних даних свідчить про те, що при первинному контакті з передньою частиною автомобіля ОСОБА_9 , знаходився у положенні близькому до вертикального та був повернутий задньою поверхнею тіла до вказаного ТЗ, що проходить по справі. Схожі, майже симетричні крововиливи у м`які тканини по задній поверхні обох гомілок, вказують на те, що на момент наїзду автомобіля на Daewoo ОСОБА_9 , стояв з переважним опором на праву більш травмовану ногу, або починав робити крок лівою ногою у супутньому з рухом автомобіля напрямку; на підставі зафіксованої в схемі до протоколу ОМП від 17.11.2012 слідової інформації та речової обстановки (зокрема, наявності осипу уламків в межах правого сліду гальмування ТЗ), та встановлених слідством обставин скоєння даної пригоди, розташування місця наїзду автомобіля Daewoo на пішохода знаходилось перед початком осипу уламків та поблизу початку правого сліду гальмування ТЗ; з огляду на встановлене даною експертизою взаємне розташування автомобіля Daewoo та пішохода, викладені в редакції питання № 12 покази водія ОСОБА_4 , в частині того, що в момент наїзду пішохід ОСОБА_9 був повернутий правою передньо-бічною частиною тіла по відношенню до автомобіля, не відповідають наявним комплексним експертним даним, і тому є неспроможними. Покази ОСОБА_4 , можна вважати спроможними, лише в частині наїзду передньою частиною автомобіля Daewoo на пішохода ОСОБА_9 ; з мотивів викладених в синтезуючому розділі покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 встановлені в ході слідчого експерименту (див. арк. 3 ухвали) та інших можуть в більшій мірі відповідати встановленим експертним шляхом особливостям взаємного розташування пішохода ОСОБА_9 та автомобіля Daewoo, так як загалом узгоджуються між собою та наявними експертними даними. Разом із цим, з експертної точки зору викладені в редакції питання № 13 їх пояснення стосовно руху пішохода ОСОБА_9 поза межами проїзної частини не узгоджується, як із наявними експертними даними, так і з даними слідчого експерименту з цими особами.
Висновком експерта за результатами проведення комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №403/404/17-52 від 24.02.2017р., відповідно до якого враховуючи вказані в ухвалі про призначення експертизи обставини скоєння ДТП в даній дорожній обстановці водію автомобіля Daewoo, з технічної точки зору, слід було діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.2 та 12.4 ПДР, а з моменту виникнення небезпеки для його руху у відповідності із вимогами п. 12.3 ПДР; швидкість руху автомобіля Daewoo, за вказаних в ухвалі про призначення даної експертизи умов видимості елементів дороги (24,8 м), не повинна була перевищувати 39...47 км/год.; швидкість руху автомобіля Daewoo, виходячи з величини залишеного на дорожньому покритті сліду гальмування його коліс, становить орієнтовно 48...62 км/год.; при розрахованій на підставі слідової інформації швидкості руху автомобіля Daewoo (48...62 км/год), при вказаних в дослідницькій частині обставинах зближення ТЗ та пішохода, водій вказаного автомобіля не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування керованого ним ТЗ; однак, при русі автомобіля Daewoo відповідно до допустимої швидкості руху за умовами видимості в напрямку руху (39...47 км/год), водій вказаного автомобіля мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування керованого ним ТЗ; на підставі проведеного дослідження в діях водія автомобіля Daewoo з технічної точки зору не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР; з причин викладених в дослідницькій частині в діях водія автомобіля Daewoo з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам п. 12.2 ПДР, і дана невідповідність знаходилась в причинному зв`язку із виникненням ДТП; оцінка відповідності дій водія автомобіля Daewoo згідно із вимогами п 12.4 ПДР не потребує застосування спеціальних знань в галузі автотехніки, а тому може бути зроблена судом самостійно, керуючись відповідними вимогами ПДР в рамках даного варіанту; оцінка відповідності дій пішохода вимогам ПДР України не потребує застосування спеціальних знань в галузі авто техніки; дана оцінка може бути зроблена судом самостійно у відповідності до вимог розділу «4» ПДР України; з причин викладених в дослідницькій частині вирішити питання щодо положення правих коліс автомобіля в момент реагування його водія ОСОБА_4 на небезпеку неможливо; перевірити покази свідка ОСОБА_26 в частині вказаних ним обставин зближення автомобіля Daewoo із пішоходом та величини відстані, на яку було відкинуто тіло пішохода, на підставі наявних в матеріалах справи даних експертним шляхом неможливо; в даному випадку встановлення причини виникнення ДТП потребує всебічної оцінки всіх зібраних по справі доказів (включаючи даний висновок).
Оглянутими речовими доказами - одягом потерпілого ОСОБА_9 , в який він був одягнений на час дорожньо-транспортної пригоди 17.11.2012 р.: куртку чоловічу синього кольору з розривами у верхній її частині ззаду з правого боку, з правого боку по підпахвовій лінії слід розриву з нашаруванням бруду, у лівій задній частині куртки є слід бруду, на задній частині капюшона, на задніх частинах рукавів є сліди бруду, на правому рукаві пляма темно-бурого кольору в ділянці ліктя; штани чоловічі спортивні сірого кольору з слідом бруду на задній частині лівої штанини в ділянках під коліном, на лівій сідниці, у передній частині штанів є слід бурого кольору в ділянці пояса, в ділянці лівої штанини нижче лівої кишені та нижній частині штанини, спереду на лівій штанині в ділянці коліна з правого боку є слід бруду та на правій штанині середу вище правого коліна; кросівки чорні та светр чорно-сірого кольору з зеленою смужкою, у нижній лівій частині якого є пляма бурого кольору, у передній частині светра розріз зверху донизу.
Зазначені докази в свої сукупності та взаємозв`язку між собою і обставинами справи поза розумним сумнівом і неспростовно доводять мотив, мету і винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, оскільки вони достатньо вагомі(переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».
Показання свідка ОСОБА_26 , який пояснив, що 17.11.2012 р. в темну пору доби він на автомобілі «таксі» підвозив дівчину, коли його автомобіль стояв на правому узбіччі в напрямку Вінниці біля міського кладовища, то на окрик його пасажирки, з протилежного лівого узбіччя на дорогу вийшов пішохід, який не помітив автомобіля «Део», що рухався в напрямку м.Гайсина, з ним було ще два пішохода, які кричали йому зупинитися, це було практично на рівні розташування його автомобіля, а тому момент контакту він не побачив, на час ДТП була мряка і сира погода, звук від гальмування він почув, коли удар відбувся, від удару пішохід впав за метрів 5 вперед на узбіччя, до ДТП пішоходи йшли шеренгою по лівому узбіччю, оскільки його показання суперечать встановленим під час судового розгляду обставинам скоєння злочину.
Твердження ОСОБА_4 та його захисника про те, що пішоход ОСОБА_9 несподівано за вийшов на проїзжу частину і він не мав змоги попередити зіткнення з ОСОБА_9 , тому його вини у заподіянні ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, від яких він помер у лікарні, немає, також про те, що під час проведення слідчого експерименту 17.11.2012 р. невірно визначено вихідні дані для проведення експертиз, що потягли за собою їх невірні висновки - суд визнає правомірною позицією захисту власних інтересів, але до уваги не бере через їх спростування під час судового розгляду вказаними вище доказами, які узгоджуються з викладеними в обвинуваченні та дослідженими в судовому засіданні обставинами, в свої сукупності та взаємозв`язку між собою і обставинами справи неспростовно доводять винуватість ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Під час проведення слідчого експерименту за участі свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , було встановлено, що останні два свідка рухались по правому узбіччю автодороги, в напрямку м.Гайсин, при цьому потерпілий ОСОБА_9 рухався прямолінійно, в темпі спокійного кроку, по проїзній частині, на відстані 0.86м. від правого краю. Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_16 повідомили, що ОСОБА_18 не змінював напрямку руху, дорогу не переходив, вони побачили, що коли автомобіль ударив ОСОБА_18 , то його підкинуло вверх, і він упав на дорогу, а дівчина ОСОБА_27 , яка приїхала на таксі ОСОБА_26 , підійшла до них після того, як сталася пригода.
Висновок експертного дослідження за результатами автотехнічного дослідження обставин ДТП №1601/13-21 від 15.08.2013р., проведений за клопотанням захисника ОСОБА_5 з наданням експерту ксерокопій окремих матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000376 на 54 аркушах (том 1, а.с. 161-166), як і висновок експертів № 210-к/158а від 10.03.2015 р., судом до уваги взяті бути не можуть, оскільки надані суду стороною обвинувачення та захисту висновки експертів-автотехніків суперечили один одному, а допит експертів в судовому засіданні не дав змоги усунути виявлені суперечності, допит експерта ОСОБА_15 не дав змоги суду беззаперечно з`ясувати обставини заподіяння потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди 17.11.2012 р., вказані суперечності не були усунуті і висновком експертів № 210-к/158а від 10.03.2015 р., то ухвалою суду від 5.04.2016 р. було доручено експертам Головного бюро судово-медичних експертиз МОЗ України та Київського науково-дослідного інституту судових експертиз провести комплексну судово-медичну, автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизи, поставити перед експертами питання з урахуванням клопотань всіх учасників кримінального провадження, надати експертам в розпорядження матеріали кримінального провадження № 0000376 (справа №129/3686/13-к), речові докази (одяг потерпілого ОСОБА_9 , в який він був одягнений на час дорожньо-транспортної пригоди 17.11.2012 р.: куртку чоловічу синього кольору, штани чоловічі спортивні сірого кольору, кросівки чорні та светр чорно-сірого кольору з зеленою смужкою), а також викладені в ухвалі суду свідчення свідків та експертів, дані ними в судовому засіданні, висновками цієї комплексної експертизи №403/404/17-52 від 24.02.2017р., №15087/22355/16-52, 349/16 від 30.12.2016р. які наведені судом вище, спростовано висновки зазначеного експертного дослідження та експертизи № 210-к/158а від 10.03.2015 р.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).
При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.
Обираючи покарання ОСОБА_4 , за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими покарання обставинами суд враховує позитивні характеристики з місця проживання та роботи, відсутність у нього судимості, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.
Також суд враховує тяжкість скоєного ним злочину стосовно ст. 12 КК України, прохання потерпілих обвинуваченого покарати якнайсуворіше, відсутність ознак каяття, а також те, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, має сім`ю, роботу, на утриманні малолітню дитину, не відшкодував потерпілим заподіяну злочином шкоду.
За таких обставин суд визнає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі з позбавленням прав керування транспортними засобами.
У відповідності до вимог п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, зокрема, яким не виповнилося 18 років, визнані винними за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

Згідно ст. 12 цього ж Закону дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
ОСОБА_4 раніше несудимий, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не позбавлений відносно доньки батьківських прав, скоїв необережний тяжкий злочин до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» від 8.04.2014 року, погодився на застосування відносно нього акту амністії, тому він підлягає звільненню від відбування призначеного йому покарання за цим вироком суду.

На підставі ст. 124 КПК України стягненню з ОСОБА_4 на користь держави підлягають витрати на проведення експертиз по справі: вартість автототехнічної експертизи №11а від 14.01.2013р., в сумі 392,00 грн., №188а від 18.06.2013р. в сумі 1176,80 грн., комплексної судової медико-автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №15087/22355/16-52, 349/16 від 30.12.2016р. та судової авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи №403/404/17-52 від 24.02.2017р. в сумі 5323,40 грн., загалом 6892,20 грн.
Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.
Цивільний позов підлягає задоволенню повністю, оскільки потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заподіяно моральної шкоди у виді душевних страждань від непоправної важкої втрати неповнолітнього сина, яка потягла негативні зміни в їх житті, втрату надії на допомогу від єдиного сина в подальшому житті, у зв`язку з цим погіршення стану здоров`я після перенесених душевних страждань, необхідність докладати значних зусиль для організації свого життя та відновлення морального стану, з огляду на глибину та тривалість перенесених ними душевних переживань внаслідок необережного позбавлення життя їх сімнадцятирічного сина протиправними діями цивільного відповідача ОСОБА_4 , виходячи із засад розумності і справедливості, з урахуванням вимог ч.1 ст.1167 ЦК України, пунктів 3,5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.05.1995 р «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд приходить до висновку, що з цивільного відповідача на користь цивільного позивача підлягає стягненню 200 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, і такий її розмір забезпечить баланс між захистом порушених прав позивача та інтересів відповідача (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), який є молодим, працездатним, має на утриманні одну дитину, не має інвалідності та хронічних захворювань. Відповідно до вимог ст.1166, 1187 ЦК України матеріальна шкода, заподіяна ОСОБА_7 та ОСОБА_6 протиправними діями ОСОБА_4 підлягає задоволенню в повному обсязі в розмірі 61424грн. 22 коп.: витрати на лікування ОСОБА_9 від отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди травм в сумі 7581,29 грн., витрати на його поховання (ритуальні товари і послуги) 5 941,50 грн. та на жалобні обіди 21516,43 грн., витрати на придбання надгробного пам`ятника 25000 грн. та на поминальний некролог 85 грн., вартість пошкодженого одягу ОСОБА_9 1300 грн., зазначену матеріальну шкоду необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в сумі 30712,11 грн., на користь ОСОБА_7 в сумі 30712,11 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 підлягають витрати на сплату судового збору в сумі 121,80 грн., витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 3000 грн. згідно квитанції адвоката.
Керуючись ст. 369,370,371,373,374 КПК України, -
Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз по справі в сумі 6892,20 грн.
Речові докази: куртку чоловічу синього кольору, штани чоловічі спортивні сірого кольору, кросівки чорні та светр чорно-сірого кольору з зеленою смужкою повернути потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , автомобіль «Деу-Ланос» - залишити власнику.
Цивільний позов ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_4 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 30712,11 грн. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_6 30712,11 грн. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди, 121,80 грн. судового збору та 3000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката.
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: