Справа № 646/7701/18
№ провадження 1-кп/646/329/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.19року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0001656 від 26.08.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, мешкаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.10.2013 року за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 01.04.2014 року за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 05.06.2016 року,

у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисний корисливий злочин, за таких обставин.

25.08.2018 року близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись біля зупинки громадського транспорту по вул. Гольдбергівській у м. Харкові та перехрестя з пр. Гагаріна у м. Харкові, неподалік супермаркету « ТАВРІЯ В», що розташований за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна,30, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, з метою незаконного самостійного збагачення, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , який у цей час перебував у безпорадному стані, лежачи на тротуарі , поблизу проїжджої частини, та почав перетягувати потерпілого, під виглядом надання останньому допомоги, у тінь, до найближчого дерева. Під час того, як ОСОБА_4 перетягував потерпілого ОСОБА_5 у останнього випав із кишені мобільний телефон ТМ « Nomi» моделі « і 5011», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_4 , скориставшись безпорадним станом потерпілого, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає для потерпілого заволодів зазначеним вище мобільним телефоном вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 3637 від 20.09.2018 року 469,00 грн, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення намагався зникнути, проте вказані дії були ОСОБА_4 помічений випадковим очевидцями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які почали переслідувати ОСОБА_4 , а останній намагався втекти з вищевказаним мобільним телефоном, який помістив у кишеню брюк. Далі, ОСОБА_4 наздогнали та зупинили, а його злочинні дії були припинені, таким чином ОСОБА_4 не зміг закінчити вчинення вказаного злочину з причин, що не залежали від його волі.

Потерпілий ОСОБА_5 у призначене судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю,

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочинів в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України,

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що 25.08.2018 року близько 16 год. 30 хв., він знаходячись біля зупинки громадського транспорту по вул. Гольдбергівській у м. Харкові та перехрестя з пр. Гагаріна у м. Харкові, неподалік супермаркету « ТАВРІЯ В», що розташований за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна,30, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , який у цей час перебував у безпорадному стані, лежачи на тротуарі , поблизу проїжджої частини, та почав перетягувати потерпілого, під час чого у потерпілого випав із кишені мобільний телефон ТМ « Nomi» моделі », який він забрав, та

намагався втекти, але був затриманий випадковими очевидцями.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), вчинений повторно.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Згідно класифікації, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, не одружений, не працюючий, маючий середню освіту, раніше неодноразово судимий, останній раз 01.04.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70, 72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 05.02.2016 року у зв`язку із відбуттям покарання, має не зняту та непогашену судимість, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення особи до скоєного злочину, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції статті пов`язане з ізоляцією від суспільства у вигляді позбавлення волі. Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєння кримінальних правопорушень, не зменшують їх суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України- призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом. Підстав для застосування ст. 69-1 КК України не вбачається. Підстав для звільнення від відбуття покарання з випробуванням судом не встановлено, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, останній раз 01.04.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70, 72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 05.02.2016 року у зв`язку із відбуттям покарання, має не зняту та непогашену судимість, що характеризує ОСОБА_4 як суспільно-небезпечну особу, яка не бажає становитися на шлях виправлення та перевиховання.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.10.2018 року на мобільний телефон ТМ « Nomi» моделі « і 5011», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_3 .

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи № 3637 від 20.09.2018 року у сумі 469,00 грн.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.10.2018 року на мобільний телефон ТМ « Nomi» моделі « і 5011», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_3 .

Речові докази: мобільний телефон ТМ « Nomi» моделі « і 5011», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у останнього.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1