Провадження № 1-кс/760/43/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 (свідоцтво № 1054 від 18.11.2002р. про право на заняття адвокатською діяльністю),

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність заступника керівника Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні № 0000722 від 16.04.2015р.

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 02.07.2018р. ОСОБА_4 подала до Національного антикорупційного бюро України заяву про визнання потерпілою у кримінальному провадженні № 0000722 від 16.04.2015р. (вх. № 188/18897-00), оскільки детективами НАБ України, під час проведення 07.02.2018р. обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , вчинялися дії, які містять ознаки злочинів, передбачених ст.ст. 364, 186, 365, 367 КК України та в наслідок яких, на думку ОСОБА_4 , їй була завдана шкода, тому вона має статус потерпілої в даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, на адресу ОСОБА_4 надійшов лист № 0412-188/27407 від 13.07.2018р. за підписом заступника керівника Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , відповідно до якого ОСОБА_4 було повідомлено, що у кримінальному провадженні № 0000722 від 16.04.2015р. не розслідуються кримінальні правопорушення з кваліфікацією за ст.ст. 364, 186, 365, 367 КК України щодо можливих протиправних дій детективів під час проведення обшуку 07.02.2018р. за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, в листі зазначено, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 205-1, ч. 4 ст. 358 КК України, зокрема, за фактами заволодіння майном та грошовими коштами ПАТ «Укрнафта». Тому, на думку заступника керівника Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , вказана заява ОСОБА_4 про визнання потерпілої була направлена помилково.
На думку ОСОБА_4 , вказаним листом було фактично відмовлено у визнанні її потерпілої, однак, заступником керівника Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 в порушення вимог ст.ст. 55 та 110 КПК України не було винесено вмотивованої постанови про відмову у визнанні її потерпілою.
У зв`язку з чим, ОСОБА_4 просила визнати незаконною бездіяльність заступника керівника Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , яка полягає у не винесенні відповідного рішення постанови, відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України та зобов`язати НАБ України прийняти відповідну постанову, якою вирішити питання щодо визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000722 від 16.04.2015р., а також відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 55 КПК України вручити їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та просив задовольнити її.

Детектив НАБ України ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду свої письмові заперечення з приводу поданої ОСОБА_4 скарги та просив розглядати дану скаргу у його відсутності, крім того, просив відмовити у задоволенні даної скарги в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд у відсутності детектива.

Вислухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що подана скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України та передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в своїх узагальненнях щодо практики розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, зазначав, що слідчим суддя варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання (заяви), зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Як встановлено в ході судового розгляду скарги, 02.07.2018р. ОСОБА_4 подала до Національного антикорупційного бюро України заяву про визнання потерпілою у кримінальному провадженні № 0000722 від 16.04.2015р. (вх. № 188/18897-00), оскільки, на її думку, детективами НАБ України, під час проведення 07.02.2018р. обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , вчинялися дії, які містять ознаки злочинів, передбачених ст.ст. 364, 186, 365, 367 КК України та в наслідок яких їй була завдана шкода, тому вона має статус потерпілої в даному кримінальному провадженні.

13.07.2018р. листом № 0412-188/27407 за підписом заступника керівника Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , було фактично відмовлено ОСОБА_4 у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000722 від 16.04.2015р.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Рішення слідчого, прокурора, відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це необхідним.

Аналізуючи вказані вимоги законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що норми ст. 55 КПК України містять прямий обов`язок слідчого або прокурора, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, приймати рішення, відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України, саме у формі постанови.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що заступником керівника Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , були порушені вимоги ст. 55 та ст. 110 КПК України, оскільки у відповідь на заяву ОСОБА_4 про визнання потерпілою у кримінальному провадженні, ним було надіслано лист, а не постанову про відмову у визнанні її потерпілою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати уповноваженого детектива Національного антикорупційного бюро України, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000722 від 16.04.2015р., розглянути заяву від 02.07.2018р.(вх. № 188/18897-00), подану ОСОБА_4 до Національного антикорупційного бюро України, відповідно до вимог ст.ст. 55, 110 КПК України.

Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги скарги ОСОБА_4 щодо зобов`язання уповноваженого детектива Національного антикорупційного бюро України, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000722 від 16.04.2015р. вирішити питання щодо визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000722 від 16.04.2015р. та вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, оскільки відповідно до ст. 40 КПК України детектив є самостійним у своїй процесуальній діяльності, тому слідчий суддя немає повноважень втручатися в його діяльність та зобов`язувати вчиняти певні вказані дії.

За таких обставин, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 220, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність заступника керівника Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженого детектива Національного антикорупційного бюро України, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000722 від 16.04.2015р., розглянути заяву від 02.07.2018р.(вх. № 188/18897-00), подану ОСОБА_4 до Національного антикорупційного бюро України, відповідно до вимог ст.ст. 55, 110 КПК України.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1