Справа № 182/1137/17
Провадження № 1-кп/0182/126/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження № 0000658 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Запорізька Балка, Томаківського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.10.2016 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт 240 годин,

- 17.01.2018 року Марганецьким міським судом за ч.2,2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 186 КК України до 5 років 5 днів позбавлення волі.

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену в установленому порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив новий корисливий злочин.

Так, 19.02.2017 року приблизно о 11:00 годин ОСОБА_3 проходячи повз будинку АДРЕСА_2 , побачив, що вхідні двері до будинку не зачинені та в останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна вище вказаного будинку який належить ОСОБА_6

19.02.2017 року приблизно о 11:05 годин реалізуючи свій злочинни умисел ОСОБА_3 впевнившись, що його ніхто не бачить та за його діями ніхто не спостерігає, відчинивши хвіртку, проник на територію приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна, через незачинені вхідні двері, проник до будинку АДРЕСА_2 , що є житлом звідки діючи таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів викрав з шафи, яка розташована в зальній кімнаті будинку грошові кошти в сумі 2000 доларії США, що згідно офіційного курсу іноземних валют НБУ станом на 19.02.2016 рік становить 53 977,4 гривень. З місця вчинення кримінального правопорушення - злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_7 на загальну суму 53 977, 4 грн.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

До такого висновку суд приходить аналізуючи наступні докази.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, підтвердив факт скоєння ним кримінальних правопорушень і суду показав, що 19.02.2017 року приблизно о 11:00 годин він проходив по АДРЕСА_3 де побачив, що відкриті двері в одному з будинків. Зайшовши до будинку, в шафі знайшов долари, які викрав. З грошима на таксі поїхав в Нікополь. Частину грошей він витратив, все інше працівники поліції у нього вилучили і передали потерпілій. В скоєному кається, позов потерпілої визнає повністю.

Потерпіла ОСОБА_7 до суду не з`явилася, надала заяву в якій просила суд провести підготовче судове засідання та судовий розгляд в її відсутності. Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини справи; особу винного, який офіційно не працює, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується задовільно; обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття, при відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2018 року підлягає врахуванню на підставі вимог ч.4 ст. 70 КК України.

Запобіжний захід закінчився.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 на суму 18891,00 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі, так як він підтверджується матеріалами кримінального провадження та визнається обвинуваченим.

Речові докази грошові кошти, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , належить залишити їй.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, ст. 1066 ЦК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання призначеного покарання більш суворим покаранням за вироком Марганецького міського суду від 17 січня 2018 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 5 (п`ять) днів.

Запобіжний захід за цим провадженням не обирався, ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Марганецького міського суду від 17 січня 2018 року.

Строк відбування покарання рахувати з дня проголошення вироку.

В строк відбування покарання зарахувати строк відбуття покарання визначений за вироком Марганецького міського суду від 17 січня 2018 року з 11 жовтня 2016 року по день проголошення вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази грошові кошти, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити їй.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 18 891,00 (вісімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто одна ) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1