Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/256/19
Провадження № 1-кп/572/209/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні кримінальне провадження №0001155 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, громадянина України, раніше не судимого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст.121, ч.2, ч. 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Сарненського районного суду Рівненської області надійшло кримінальне провадження №0001155 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст.121, ч.2, ч. 4 ст. 296 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 обґрунтовуючи наявністю ризиків, підтримав, просив задовольнити.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та представник потерпілого ОСОБА_9 підтримали клопотання просили задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_4 заперечили проти задоволення, посилаючись на недоведеність ризиків.

Заслухавши сторони провадження, дослідивши матеріали клопотання суд приходить до наступного.

Згідно матеріалів клопотання 28.10.2018 близько о 01:08 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці на прилеглій території до кафе «Візит», що знаходиться в м. Сарни по вул. Бєлгородська, 7, Рівненської обл., діючи умисно з хуліганських спонукань, виражаючи явну зневагу до установлених суспільних норм поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що проявлялось у зневажливому ставленні до честі і гідності людей і супроводжувалося особливою зухвалістю, в присутності сторонніх осіб, дістав із задньої правої кишені своїх штанів - складний ніж наніс один удар в ділянку грудної клітки ОСОБА_8 , а в подальшому ще три удари в ділянку грудної клітки та сідниць ОСОБА_7 .

В результаті дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження, які відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Окрім цього, протиправними діями ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу в даному випадку суд враховує, що Стаття 194 КПК України, яка регулює застосування запобіжного заходу, передбачає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України та клопотання прокурора є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам згідно даного клопотання:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Суд критично ставиться до обґрунтування даного ризику прокурором, оскільки обвинувачений є особою не працюючою, джерел доходів не має, визнає вину, частково відшкодовує збитки потерпілим, має соціальні зв`язки за місцем проживання та реєстрації.

2) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Суд не враховує можливість, впливу на свідків чи потерпілих зі сторони обвинуваченого, не вбачає з досліджених матеріалів клопотання жодних підтверджень даного ризику.

У даному випадку, наведені прокурором ризики є характеристикою можливої ситуації, що має невизначеність у результаті, при можливій наявності несприятливих наслідків, а не предметним обґрунтуванням існування ризиків, як таких.

3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Наявність такого ризику суд вважає наявним та доведеним з огляду те, що обвинувачений вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, не може надати чітких пояснень щодо обставин події, не може пояснити необхідність чи обгрунтованість застосування складного ножа до потерпілих в контексті позиції свого самозахисту, не в змозі пояснити свою неконтрольовану агресію за даних обставин, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства до потерпілих осіб, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, що може повторно призвести до вчинення останнім нових злочинів.

Суд бере до уваги, що прокурором доведено наявність підстав вважати висунуту підозру обґрунтованою, доведено існування ризику.

Також, суд враховує, що суть об`ємної частини промови адвоката та його спростування доказів у клопотанні прокурора зводиться до застосування будь-якого більш м`якого запобіжного заходу, а не про скасування запобіжного заходу взагалі.

У відповідності до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу

Сукупність вказаних обставин свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленого ризику та можливість застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи характер правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, його особу, суд приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжних заходів з метою уникнення ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зважаючи на його тривалість, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, не суперечить вимогам Конвенції про захист прав людини.

Суду, на даний час, не надано доказів, які свідчать про достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою для запобігання існуючого та доведеного ризику.

Поруч з тим, суд звертає увагу сторони обвинувачення на те, що Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Крім того, по справі «Летелье проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі протягом певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований в світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину.

Такий висновок не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, з огляду на поширення в засобах масової інформації публікацій щодо даної події, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Суддя, на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів відповідно до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, доведеність ризиків та достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Керуючись ст.314-316, 369-372 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого запобіжній захід у виді тримання під вартою з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України до 27 березня 2019 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору.

Оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні до 18 лютого 2019 року 14 годин 00 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя