Справа № 592/8035/16-к
Провадження № 1-в/592/4/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 повторно звернувся до Ковпаківського районного суду м.Суми із заявою про застосування відносно нього акту амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
Засуджений у судовому засіданні свою заяву підтримав у повному обсязі, просив звільнити його від подальшого відбування покарання, пояснивши, що він має малолітню дитину і що дружині важко її виховувати самій.
Захисник ОСОБА_4 підтримала позицію свого підзахисного і теж просила задовольнити його заяву, пославшись як на підставу на п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Прокурор проти задоволення заяви заперечувала, вважає, що до засудженого не може бути застосований Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки він є особою, яка двічі засуджувалась за тяжкі злочини.
Суд, заслухавши думку прокурора, захисника та пояснення засудженого, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_5 дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році», дія якого поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом (стаття 13 Закону).
Судом встановлено, що дійсно ОСОБА_5 має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, він засуджений вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 29.03.2017 року за ч.2 ст. 289 КК України до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Ухвалою колегії суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області від 13.04.2018 року вирок Ковпаківського районного суду м.Суми від 29.03.2017 року відносно ОСОБА_5 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Крім того, ОСОБА_5 засуджувався вироком Сумського районного суду Сумської області від 04.09.2009 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнився 18.02.2011 року по відбуттю строку покарання та 25.11.2013 року був засуджений вироком Зарічного районного суду м.Суми за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна. Звільнився 08.10.2015 року по відбуттю строку покарання.
Вказані попередні судимості є незнятими та непогашеними у встановленому законом порядку.
03.01.2018 року ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми у задоволенні аналогічної заяви засудженого ОСОБА_5 щодо застосування до нього п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» було відмовлено.
Чинним кримінально-процесуальним законодавством не передбачено залишення без розгляду клопотання, відмову у відкритті провадження, тому суд повинен постановити судове рішення по суті розгляду заяви.
Так, відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підпадають особи: звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили підпадають особи, зокрема: не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Крім того відповідно до вимог п. «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Оскільки ОСОБА_5 засуджений вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 29.03.2017 року за тяжкий злочин, до того ж має незняті і непогашені судимості за тяжкі злочини по попереднім вирокам, тому в даному випадку, амністія до нього не може бути застосована.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що законних підстав для задоволення заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього акту амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» не має, тому у задоволенні його заяви слід відмовити.
Керуючись ст. 1, п. «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році»,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити за необґрунтованістю.
Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом семи днів з дня її оголошення. Для засудженого, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1