Ухвала

03 грудня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-10051ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 28 серпня 2018 року щодо останнього,

встановив:
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2017 року залишено без задоволення заяву захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2001 року.

Ухвалою ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 28 серпня 2018 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У касаційній скарзі захисник порушує питання про скасування вказаних судових рішень з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 зазначеної статті.

Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, захисник не вказала у чому конкретно з огляду на положення ст. 438 КПК України полягають такі порушення при розгляді судами першої та апеляційної інстанцій в порядку, передбаченому статтями 459 - 467 КПК України, заяви за нововиявленими обставинами, що були б підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, та належним чином не обґрунтував своїх доводів у цій частині.

При цьому, ОСОБА_4 у касаційній скарзі вказує про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Таким чином, відсутність у касаційній скарзі належного обґрунтування підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду захисником має бути підтверджено, що нею не пропущено цей строк.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк з дня отримання нею копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3