Справа № 182/4767/16-к
Провадження № 1-кп/0182/305/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2016 за № 0002331 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Уфа, Республіка Башкорстан, Російської Федерації, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2017р. народження, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
20.06.2016 приблизно о 18.45 годині ОСОБА_3 , знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка, яка переросла в бійку до якої приєднались ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Після закінчення якої о 19.45 годині ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_13 , сіли в автомобіль «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_1 та стали рухатись по пр.Трубників в м.Нікополь, Дніпропетровської області в бік міськвиконкому.
У цей час у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень особам, які знаходились в салоні автомобіля «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень особам, які знаходились в салоні автомобілю «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_1 ., не маючи наміру на заподіяння смерті, взяв із землі цеглину та тримаючи її в правій руці, вийшов на пр.Трубників в м.Нікополь, Дніпропетровської області та рухаючись назустріч автомобілю, умисно кинув її в передню пасажирську частину лобового скла автомобіля «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_1 , де в даний час на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_12 .
Цеглина пробивши лобове скло автомобіля потрапила в область голови ОСОБА_13 , - життєво важливий орган, чим спричинив останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 553 від 22.08.2016 тілесні ушкодження у вигляді: важкої черепно-мозкової травми, забою головного мозку III ступеня, садна лобу, підшкірної гематоми лівої тім`яно-скроневої області, синця навколо лівого ока. вдавленого багато уламкового перелому лобної, скроневої правої та лівої кістки з переходом на основу правої черепної ямки, решітчастої кістки з пошкодженням твердої мозкової оболонки, стінки орбіти, верхньої стінки орбіти, гострих епідуральних гематом лобної та лівої скроневої області, назальної ликвореї, пневмоцефалії. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (згідно пункту 2.1.3 правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав частково, цивільний позов в частині матеріальної шкоди визнав, в частині моральної шкоди не визнав та суду пояснив, що ввечері 20.06.2016 року він прийшов до будинку, в якому він проживав. Біля будинку він побачив автомобіль «Москвич», який належить ОСОБА_8 , біля якого знаходилось декілька хлопців. Він підійшов до них, привітався та в цей час побачив, що до них наближається ОСОБА_8 , який наніс йому удар в область обличчя, від чого він впав на землю. Після цього йому почали наносити удари. Хто саме його бив він не бачив, однак серед них точно не було ОСОБА_8 . Відразу після цього, вся компанія хлопців сіла в автомобіль та поїхала. Він підвівся з землі, зібрав телефон та ключі, які випали з його одягу під час бійки та взявши цеглину, побіг з двору будинку наздоганяти їх. Побачивши їх автомобіль на проспекті, він кинув цеглину в автомобіль та пішов звідти. Наміру завдати тілесні ушкодження він не мав, лише хотів влучити в сам автомобіль. На наступний день, коли його затримали співробітники поліції та доставили до травмпункту для обстеження, були зафіксовані всі його тілесні пошкодження, отримані в результаті бійки. Він шкодує про те що трапилось, він не хотів нікому спричиняти ушкоджень.

Крім показань обвинуваченого, його винуватість, на думку суду, повністю доведена показаннями потерпілого та свідків, дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що ввечері 20.06.2016 року у обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , поряд з місцем проживання обвинуваченого, у дворі будинку АДРЕСА_2 , трапився конфлікт через сестру обвинуваченого, який переріс у бійку між ними, в якій він сам участі не приймав. Після бійки вони всі сіли в автомобіль, який належить ОСОБА_8 та почали їхати з місця бійки. Під час руху він перебував на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_8 сів за кермо. Вони почали рух по пр. Трубників в м. Нікополь та неподалік від кафе «Термінал» вони помітили ОСОБА_3 . Він вибіг з двору будинку і кинув цеглину в лобове скло автомобіля «Москвич 2140». В результаті чого, вона потрапила влучила в нього та спричинила йому тілесні ушкодження. Більше нічого не пам`ятає. Сам момент, коли ОСОБА_3 кинув цеглину, він не бачив. Наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтримав заявлений позов та просив стягнути з обвинуваченого спричинену матеріальну шкоду, а саме: витрати на лікування, які він поніс безпосередньо після спричинення йому тілесних ушкоджень в сумі 36 600 грн. 98 коп. та 100 000 гривень моральної шкоди. В обґрунтування відшкодування моральної шкоди потерпілий зазначив, що переніс моральні страждання, так як відчував фізичний біль, було порушено нормальний спосіб життя, оскільки він був змушений докладати додаткові зусилля для захисту його прав. Через тяжку травму він знаходився у комі між життям та смертю. Стан його здоров`я значно погіршився. На даний час він не може думати ні про що, крім того, що на все життя залишиться інвалідом. До теперішнього часу перебуває в пригніченому стані.. Все це заподіяло йому душевні страждання. Потерпілий наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.
Свідок ОСОБА_14 суду показав, що ввечері 20.06.2016 року він був в автомобілі «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_8 , та ще декількома знайомими на автомобільній заправці. В цей час ОСОБА_8 зателефонувала його дівчина та сказала, що у неї виник конфлікт з братом, ОСОБА_3 , який вибиває двері до квартири. ОСОБА_8 та всі, хто знаходились в автомобілі поїхали до місця проживання ОСОБА_3 . Коли вони прибули на місце, у ОСОБА_8 та ОСОБА_3 трапився конфлікт. Щоб не сприяти поширенню конфлікту, вони забрали ОСОБА_8 та поїхали звідти. Проїжджаючи повз кафе «Термінал» в м. Нікополь, він помітив, як ОСОБА_3 кинув їм у лобове скло цеглину та з місця події зник. Що робив ОСОБА_3 , поки вони сідали в автомобіль та від`їжджали з двору він не бачив.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що ввечері 20.06.2016 року він з кількома друзями їздили по місту у справах, в належному йому автомобілі Москвич 2140. Йому зателефонувала його дівчина та сказала, що її брат намагається зайти до квартири, гучно стукає. Вони поїхали до неї додому, щоб з`ясувати що трапилось, оскільки в той час були поруч. Він піднявся до квартири, поговорив з дівчиною, після чого вийшов з будинку. Поруч з будинком вони зустріли ОСОБА_3 , який перебував у збудженому стані. ОСОБА_8 стверджує, що бійки між ними не було, тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 він також не помітив. Після цього, вони сіли в машину та поїхали. Проїжджаючи по пр. Трубників, поруч з кафе «Термінал» він побачив, що ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ) вибіг до дороги та кинув цеглину в автомобіль, в якому вони знаходились. Після вказаних подій, коли потерпілий отримав тілесні ушкодження, вони відразу відвезли його до лікарні.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що ввечері 20.06.2016 року йому зателефонував ОСОБА_8 та попросив сісти за кермо його автомобіля та поїхати з ним до м. Нікополь до його дівчини, оскільки за місцем її мешкання до неї прийшов її брат, який був у нетверезому стані та почав її ображати та погрожувати. Вони приїхали до її будинку. Всі пасажири вийшли з машини, окрім нього. Він залишився в автомобілі та розмовляв по телефону. Усього в автомобілі перебувало 4 особи. Через деякий час всі повернулись до автомобіля та вони поїхали звідти. Що відбувалось у дворі будинку та чи були у когось з ними конфлікти вони не розповідали. Проїжджаючи по пр. Трубників він побачив, як невідомий чоловік вибіг до дороги та кинув цеглину в автомобіль, в якому вони знаходились. Він здійснив маневр та намагався уникнути потрапляння цеглини в автомобіль, однак не зміг. Сказати точно, чи це був ОСОБА_3 він не може, оскільки не помітив обличчя.

Також винуватість обвинуваченого підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0002331:
-карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону до чергової частини Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, згідно якої від Нікопольської Центральної районної лікарні надійшло повідомлення про те, що до них за допомового звернувся ОСОБА_17 з діагнозом: ЗЧМТ, травма правого ока, кровотеча носа ( а.п. 8);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ( або таке, що готується) від 20.06.2016 року, згідно якого ОСОБА_8 повідомив, про те, що 20.06.2016 року приблизно о 19-30 год. невідома особа «цеглиною», знаходячись біля ЦУМу по пр.. Трубників в м. Нікополь, спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 у вигляді травми правого ока ( а.п. 10);
-протоколом огляду від 20.06.2016 року, згідно якого в присутн6ості двох понятих та власника автомобіля ОСОБА_8 був оглянути автомобіль « Москвич 2140» д.з. НОМЕР_2 , блакитного кольору. Під час огляду було виявлено та вилучено дві частини цеглини червоного кольору. До протоколу додана фото таблиця ( а.п. 12,13-16).
-постановою про долучення до справи речових доказів від 27 липня 2016 року, відповідно до якого, спец. пакет № 2256664, в якому знаходяться два фрагменти цеглини, долучені до матеріалів кримінального провадження № 0002331 у якості речового доказу та передано на зберігання до камери збереження речових доказів Нікопольського ВП ( а.п. 17);

-розпискою ОСОБА_8 , згідно якої він отримав від працівників поліції автомобіль « Москвич 2140» д.з. НОМЕР_2 , блакитного кольору ( а.п. 19);

-постановою про долучення до справи речових доказів від 22 червня 2016 року, відповідно до якого, ДВД диск з записом з камер відео спостереження ЦУМ, долучено до матеріалів кримінального провадження № 0002331 у якості речового доказу, який зберігається в матеріалах кримінального провадження ( а.п. 23);
-висновком судово-медичної експертизи № 553 від 12.08.2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 встановлені тілесні ушкодження у вигляді важкої черепно-мозкової травми, забою головного мозку ІІІ ступеня, садна лобу, підшкірної гематоми лівої тім`яно-скроневої області, синця навколо лівого ока, вдавленого багато уламкового перелому лобної, скроневої правої та лівої кістки з переходом на основу правої черепної ямки, решітчастої кістки з пошкодженням твердої мозкової оболонки, стінки орбіти, верхньої стінки орбіти, гострих епідуральних гематом лобної та лівої скроневої області, назальної ликвореї, пневмоцефілії. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя9згідног пункту 2.1.3 правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого ( а.п. 53-55);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 23.08.2016 року, в ході якого підозрюваний ОСОБА_3 розповів та показав як саме та куди саме наносив удари ОСОБА_6 . Показав механізм нанесення ударів. До протоколу долучено фототаблицю. (а.п. 82-86).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження.
Заява обвинуваченого, що він мав на меті лише пошкодити автомобіль, судом не може бути прийнята до уваги з наступних підстав. ОСОБА_3 було відомо що в автомобілі знаходяться декілька чоловік, для спричинення ушкоджень він взяв цеглину, то б то предмет, який має достатньо велику вагу, цеглину він кинув в скло автомобіля, як найменш захищену частину автомобіля. Враховуючі, що безпосередньо перед цим, ОСОБА_3 мав конфлікт з потерпілим та свідками, який переріс в бійку, у суду нема сумнівів, що обвинувачений діяв умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень особам, з якими у нього був конфлікт.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини справи, особу винного, який раніше не судимий, офіційно не працює, не одружений, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра (а.п. 101-102), стан здоров`я обвинуваченого, його ставлення до скоєного та думку потерпілого стосовно покарання обвинуваченому.
До обставини, що пом`якшують покарання, слід віднести наявність на утриманні малолітньої дитини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Тому, з урахуванням усіх обставин, суд вважає, що достатнім для виправлення та перевиховання, а також відповідним до вчиненого та його наслідків, буде покарання у вигляді позбавлення волі, на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.1 ст. 121 КК України.
Приходячи до такого висновку, суд також враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 , який він у подальшому доповнив, щодо стягнення з ОСОБА_3 36 600 грн. 98 коп. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково. Проти задоволення позову в частині стягнення спричиненої матеріальної шкоди не заперечував, що стосується моральної шкоди, заперечував в повному обсязі.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди, суд зазначає наступне.
В силу ст. 1166 ЦК України матеріальна шкода, заподіяна злочином, підлягає стягненню з особи, що спричинила шкоду.
У зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме на суму 36 600 грн. 98 коп., яка не заперечується обвинуваченим.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, п. 9. зазначеної розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд вважає, що внаслідок вчиненого стосовно потерпілого злочину, йому було спричинено моральну шкоду, що виразилась в фізичному болю, душевних стражданнях, вимушених змінах в його житті внаслідок ушкодження здоров`я, необхідності проходження лікування.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер, глибину душевних та психічних страждань потерпілого, при визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості, та приходить до висновку, що заявлена потерпілим сума моральної шкоди, завданої в розмірі 100 000 грн. не відповідає обставинам справи й ступеню моральних страждань потерпілого, у зв`язку з чим підлягає стягненню в меншому розмірі, а саме в сумі 50 000 грн.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази:
-два фрагменти цеглини (квитанція № 002764) які знаходяться на зберіганні в камері схову Нікопольського ВП ГУНП - знищити;
-ДВД диск з записом з камер відео спостережень ЦУМ, який долучено до матеріалів провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0002331;
- автомобіль « Москвич 2140» д.з. НОМЕР_2 , який переданий під розписку ОСОБА_8 залишити у його користуванні.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 1 ст. 121 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 36 600,98 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 86 600 грн. 98 коп. (вісімдесят шість тисяч шістсот гривень дев`яносто вісім копійок).

Речові докази:
-два фрагменти цеглини (квитанція № 002764) які знаходяться на зберіганні в камері схову Нікопольського ВП ГУНП - знищити;
-ДВД диск з записом з камер відео спостережень ЦУМ, який долучено до матеріалів провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0002331;
- автомобіль « Москвич 2140» д.з. НОМЕР_2 , який переданий під розписку ОСОБА_8 залишити у його користуванні.
Процесуальні витрати відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1