Провадження №11-кп/801/194/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниці, українець, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 23.01.2008 вироком Ленінського районного суду м. Вінниці за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
- 30.12.2008 вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 1, 4 ст. 70, 76 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;
- 28.04.2010 вироком Літинського районного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ст. 198 КК України, ч. 4 ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 03.08.2015 вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України з призначенням йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;
- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі;
- на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено обвинуваченому остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі;
- строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту затримання, а саме з 30.06.2018 року;
- зараховано йому відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України в строк покарання термін його перебування під вартою 3 місяці 18 днів із розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі;
- запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою;
- стягнуто з нього на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 2431 (дві тисячі чотириста тридцять одна) гривня 00 копійок;
- вирішено долю речових доказів;

в с т а н о в и в:

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні ним наступного.

Так, 6 березня 2018 року близько 22:00 год., він, перебуваючи на території гаражного кооперативу за адресою: вул. Чехова, 2, м. Вінниця, помітив автомобіль марки «Opel» модель «Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, що належить ОСОБА_9 . В цей час ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, підбурюваний жагою до легкого збагачення, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом розбиття лобового скла автомобіля марки «Opel» модель «Vectrа», д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, проник до салону вказаного автомобіля. Отримавши безперешкодний доступ до майна, що знаходиться у вищевказаному автомобілі, ОСОБА_7 вчинив крадіжку автомагнітофона марки «PIONEER 3012 А» чорного кольору, ринкова вартість якого відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи № 207 від 26.03.2018 року станом на 07.03.2018 складала 514 грн. 27 коп. Після чого, помістивши зазначений автомагнітофон до своєї сумки, з місця злочину зник. Звернувши викрадене майно (автомагнітофон марки «PIONEER 3012 А» чорного кольору) на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, ОСОБА_7 завдав ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 514 грн. 27 коп.
Крім того, 6 березня 2018 року близько 22:22 год., ОСОБА_7 , перебуваючи на території гаражного кооперативу за адресою: вул. Чехова, 2, м. Вінниця, помітив автомобіль марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходиться в користуванні ОСОБА_10 . В цей час ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, підбурюваний жагою до легкого збагачення, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом розбиття лівого переднього вікна даного автомобіля вчинив крадіжку відеореєстратора марки «Globex» моделі «HQS-215», ринкова вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 206 від 26.03.2018 року станом на 07.03.2018 року складала 416 грн. 67 коп. та панелі від автомагнітофона марки «PIONEER» модель «SP-1873», ринкову вартість якої встановити не представляється можливим. Після чого, помістивши викрадені речі до своєї сумки, ОСОБА_7 з місця злочину зник, звернувши викрадене майно (відеореєстратор марки «Globex» моделі «HQS-215» та панель від автомагнітофона марки «PIONEER» модель «SP- 1873») на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім того, 6 березня 2018 року ОСОБА_7 , умисно, повторно, підбурюваний жагою до легкого збагачення, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, отримавши безперешкодний доступ до майна, що знаходиться у вищевказаному автомобілі, помітивши у відділенні для зберігання дрібних речей та документів вищевказаного автомобіля посвідченням водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що воно є важливим особистим документом, шляхом крадіжки, незаконно заволодів посвідченням водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 . Після чого, помістивши зазначений важливий особистий документ потерпілого до своєї сумки, з місця злочину зник.
Крім того, 6 березня 2018 року близько 23:10 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на території гаражного кооперативу за адресою: вул. Чехова, 2, м. Вінниця, помітив автомобіль марки «Renault» модель «Symbol» д.н.з. НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_11 . В цей час, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, підбурюваний жагою до легкого збагачення, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом розбиття лівого заднього вікна автомобіля марки «Renault» модель «Symbol» д.н.з. НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_11 , проник до салону вказаного автомобіля.
Отримавши безперешкодний доступ до майна, що знаходиться у вищевказаному автомобілі, ОСОБА_7 , взяв відеореєстратор марки «Хіаоmі» модель «Yi Smart Dash WiFi Gray International Edition» сірого кольору, помістив його до своєї сумки та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 207 від 28.03.2018 ринкова вартість відеореєстратора марки «Хіаоmі» модель «Yi Smart Dash WiFi Gray International Edition» сірого кольору станом на 07.03.2018 складала 2089 грн. 10 коп.
Звернувши викрадене майно (відеореєстратор марки «Хіаоті» модель «Yi Smart Dash WiFi Gray International Edition» сірого кольору) на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, ОСОБА_7 завдав ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 2089 грн. 10 коп.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України, порушує питання про скасування вироку через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині зарахування обвинуваченому строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання: за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 років обмеження волі, за ч.3 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі, на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити йому остаточне покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ч.ч.1,5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі за період з 30 червня 2018 року по день набрання вироком законної сили.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу в частині зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Суд, розглянувши кримінальне провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України є вірною.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, що його обтяжує, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а тому підстав вважати покарання як окремо за кожний злочин, так і за їх сукупністю надто м`яким, немає з огляду на роз`яснення, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003.
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Так, відповідно до ч.ч.1,5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що попереднє ув`язнення застосовується до обвинуваченого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Однак, суд першої інстанції в резолютивній частині вироку у порушення положень ч.5 ст. 72 КК України та ч.1 ст. 1 Закону України « Про попереднє ув`язнення» вказав про початок обчислення строку відбування покарання з 30 червня 2016 року, зазначивши про необхідність зарахувати в строк покарання термін перебування ОСОБА_7 під вартою 3 місяці 18 днів з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі, тобто фактично порушив права обвинуваченого.

Крім того, відповідно до ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Як визначено у ч.1 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення на нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Отже, у разі призначення покарання у вигляді обмеження волі, враховуючи, що до особи одночасно не застосовані інші види покарань, пов`язані з позбавленням волі та зважаючи на особу та обставини, встановлені під час кримінального провадження, суд відповідно до ч.2 ст. 377 КПК України вправі звільнити обвинуваченого з-під варти до набрання вироком законної сили.

Проте в резолютивній частині вироку судом залишений без змін запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, при цьому в мотивувальній частині рішення судом не наведено жодних мотивів ухвалення такого рішення, що є порушенням вимог ч.3 ст. 373 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_7 в частині зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання змінити.

На підставі ч.ч.1,5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі за період з 30 червня 2018 року по 28 січня 2019 року.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_7 у виді тримання під вартою скасувати.

ОСОБА_7 звільнити з під-варти із зали суду.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: