Справа № 461/9504/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2018 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Львова, раніше неодноразово судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 12.11.2018 року, близько 14 години 45 хвилин, шляхом вільного доступу незаконно проник у квартиру АДРЕСА_2 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав із сумки, яка знаходилась в кімнаті вищевказаної квартири, гаманець коричневого кольору в якому знаходились кошти: в сумі 360 євро, які згідно курсу НБУ станом на 12.11.2018 року становить 11390 гривень, в сумі 6500 гривень, три банківські картки банку «Приватбанк», з них: одна карта «Універсальна» № НОМЕР_1 , друга «Валютна», третя «Соціальна», водійське посвідчення видане на ім`я ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальної шкоди на загальну суму 17890 гривень.

Також, ОСОБА_4 12.11.2018 року о 15 годині 36 хвилин, продовжуючи свій злочинний умисел, на заволодіння чужим майном, направився до банку «ПУМБ», що по вул. Личаківській, 10 у м. Львові, та з картки банку «Приватбанк» - «Універсальна» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , зняв грошові кошти в сумі 1047 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_4 12.11.2018 року в період часу з 15 години 40 хвилин по 15 годин 43 хвилини, продовжуючи свій умисел, на заволодіння чужим майном, направився до банкомату «Ощадбанк», що по вул. Личаківська, 22 та з картки банку «Приватбанку» - «Універсальна» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , зняв грошові кошти в сумі 6452 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4 12.11.2018 року в період часу з 15 години 58 хвилин по 16 годин 03 хвилини, продовжуючи свій умисел, на заволодіння чужим майном, направився до банкомату «Приватбанк», що по вул. Личаківська, 65 та з картки банку «Приватбанку» - «Універсальна» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , зняв грошові кошти в сумі 20814 гривень, чим спричинив загальної матеріальної шкоди на суму 28313 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю. Дав покази, які в повній мірі відповідають фабулі обвинувачення та вищенаведеним встановленим судом обставинам. Пояснив, що ним дійсно були вчинені крадіжки, у період часу, у спосіб та в місцях, які зазначені в обвинувальному акті. Вказав, що мотиви і мета вчинення злочинів, також перелік викрадених предметів та їх найменування відповідають дійсності. Вказав, що дійсно 12.11.2018 року незаконно проник у квартиру АДРЕСА_2 , де таємно викрав із сумки, яка знаходилась в кімнаті вищевказаної квартири, гаманець коричневого кольору в якому знаходились кошти, банківські картки, водійське посвідчення, а в подальшому здійснив зняття готівки з вказаних банківських карток. У вчиненому розкаюється.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечили учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

При цьому, суд з`ясував в обвинуваченого, а також інших учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив сторонам кримінального провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини даної справи у апеляційному порядку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і повно відображають обстановку і обставини вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, підстав для самообмови судом не встановлено.
Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням у житло, тобто злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Під час судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення злочинів, наслідки суспільно-небезпечних діянь останнього, особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію порушень, ймовірність вчинення ним нових злочинів, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги характер та тяжкість вчинених ним злочинів, те, що злочини вчинено обвинуваченим повторно, корисливі мотиви вчинення злочинів, спрямовані на заволодіння чужим майном, спосіб вчинення злочинів, таємний та поєднаний з проникнення до житла, часткове відшкодування заподіяної потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди. Також суд враховує фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочинами наслідків, реальну сукупність вчинених обвинуваченим злочинних дій, кількість епізодів, дані про особу обвинуваченого, раніше неодноразово судимий, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг не надходило.

Пом`якшуючою покарання ОСОБА_4 обставиною суд визнає щире каяття.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин судом не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.
Суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, адже така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого та інтересами держави і суспільства, а також буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей за якими кваліфіковано його дії. При цьому, суд враховує положення абзацу 2 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно яких за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту взяття обвинуваченого під варту 06.12.2018 року.

Речові докази по справі посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_6 та брилок-черепаха повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі;

за ч.2 ст.185 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту взяття обвинуваченого під варту 06.12.2018 року.

Речові докази по справі посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_6 та брилок-черепаха повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1