Справа № 493/61/19
Провадження № 1-м/493/1/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2019 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі
ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ ОСОБА_1
ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ - ОСОБА_2
ПРОКУРОРА ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Советського районного суду м.Брянська Російської Федерації від 30 листопада 2017 року у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, який має середню освіту, непрацюючого, неодруженого, засудженого 30.11.2017. Советським районним судом м.Брянська Російської Федерації за ч.3 ст.30 п.п. «а, г» ч.4 ст.228.1, п. «а» ч.4 ст.228.1, ч.3 ст.69 КК РФ до 11 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму,

В С Т А Н О В И В :

15 січня 2019 року до Балтського районного суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Советського районного суду м.Брянська Російської Федерації від 30 листопада 2017 року у відношенні ОСОБА_5 .
Вироком Советського районного суду м.Брянська Російської Федерації від 30 листопада 2017 року ОСОБА_5 визнаний винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.30 п.п. «а, г» ч.4 ст.228.1, п. «а» ч.4 ст.228.1 КК РФ, та йому призначене покарання: за злочин за ч.3 ст.30 п.п. «а, г» ч.4 ст.228.1 КК РФ у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців; за злочин за п. «а» ч.4 ст.228.1 КК РФ у виді позбавлення волі строком на десять років. На підставі ч.3 ст.69 КК РФ за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначене ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.
Зазначеним вироком з ОСОБА_5 стягнуті процесуальні витрати в сумі 10000 рублів.
11 грудня 2018 року наказом Міністерства юстиції України №3876/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_5 .
Тому з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного російським судом, Міністерство юстиції України просить визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винним вироком Советського районного суду м.Брянська від 30.11.2017.; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_5 на підставі вироку Советського районного суду м.Брянська від 30.11.2017., а також вирішити питання про виконання вироку Советського районного суду м.Брянська від 30.11.2017. в частині стягнення з ОСОБА_5 коштів.
Суд, ознайомившись із клопотанням та доданими документами, заслухавши думку прокурора, дійшов такого висновку.
Передача громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для відбування покарання в Україні та порядок приведення вироку іноземного суду у відповідність із законодавством України передбачена главою 46 КПК України та Конвенцією про передачу засуджених осіб 1983 року.
Відповідно до ст..2 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року (яка набула чинності для України 01.01.96.) особу, засуджену на території однієї Сторони, може бути передано на територію іншої Сторони, відповідно до положень цієї
Конвенції, для відбування призначеного їй покарання.
Вироком Советського районного суду м.Брянська Російської Федерації від 30 листопада 2017 року ОСОБА_5 визнаний винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.30 п.п. «а, г» ч.4 ст.228.1, п. «а» ч.4 ст.228.1 КК РФ, та йому призначене покарання: за злочин за ч.3 ст.30 п.п. «а, г» ч.4 ст.228.1 КК РФ у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців; за злочин за п. «а» ч.4 ст.228.1 КК РФ у виді позбавлення волі строком на десять років. На підставі ч.3 ст.69 КК РФ за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначене ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.
Вирок набрав чинності 21 лютого 2018 року.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ФКУ ВК-5 УФСВП Росії по Брянській області.
Наказом Міністерства юстиції України №3876/5 від 11.12.2018. прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_5 .
Як визначено ч.3 ст.609 КПК України Міністерство юстиції України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
В судовому засіданні встановлено, що зазначеним вироком суду ОСОБА_5 визнаний винуватим за ч.3 ст.30 п.п. «а, г» ч.4 ст.228.1 КК РФ, тобто за замах на незаконний збут наркотичних засобів в значному та великому розмірах, вчиненому з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (в тому числі Інтернет), організованою групою.
Такі дії ОСОБА_5 охоплюються диспозицією ч.3 ст.307 КК України, яка передбачає відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів у великих розмірах, вчинені організованою групою. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26.04.2002. «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» визначено, що злочини передбачені статтями 307, 309 або 311 КК України, визнаються закінченими з моменту вчинення однієї із зазначеної у диспозиціях цих статей альтернативних дій. У випадках, коли винна особа вчинила одну або декілька зазначених дій, але не встигла вчинити іншу дію із тих, які охоплювалися її умислом, скоєне слід розглядати як закінчений злочин за виконаними діями, а незавершена дія окремої кваліфікації як готування до злочину або як замах на злочин не потребує.
Як вбачається з тексту вироку Советського районного суду м.Брянська РФ від 30.11.2017., ОСОБА_5 30 жовтня 2016 року був затриманий і під час огляду його житла були виявлені та вилучені речовини, які містять наркотичні засоби, у великому розмірі, які він зберігав з метою збуту, діючи у складі організованої групи.
Отже, дії ОСОБА_5 , за які він був засуджений вироком Советського районного суду м.Брянська РФ від 30.11.2017. за ч.3 ст.30 п.п. «а, г» ч.4 ст.228.1 КК РФ, підлягають кваліфікації за ч.3 ст.307 КК України як зберігання наркотичних засобів з метою збуту у великих розмірах, вчинене організованою групою, тобто його дії утворюють закінчений склад злочину, передбаченого ст..307 КК України.
Крім того, цим же вироком ОСОБА_5 визнаний винуватим за п. «а» ч.4 ст.228.1 КК РФ, тобто за незаконний збут наркотичних засобів у значному розмірі, скоєному з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (в тому числі Інтернет), організованою групою, який мав місце 30 жовтня 2016 року.
За цим епізодом його дії підлягають кваліфікації за ч.3 ст.307 КК України як незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою.
Таким чином вироком Советського районного суду м.Брянська Російської Федерації від 30.11.2017. ОСОБА_5 визнаний винним у кримінальних правопорушеннях, відповідальність за які передбачена ч.3 ст.307 КК України.
Як встановлено п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003. передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК України) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації
вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Враховуючи, що обидва епізоди, за якими ОСОБА_5 визнаний винуватим, мають однакову кваліфікацію ч.3 ст.307 КК України, покарання за кожним епізодом окремо не призначається та не визначається остаточне покарання за сукупністю злочинів відповідно до ст..70 КК України.
Згідно ч.3, 4 ст.610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених ч.4 ст. 610 КПК України.
Вироком Советського районного суду м.Брянська Російської Федерації від 30.11.2017. ОСОБА_5 призначене покарання у виді 11 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму,
Санкцією ч.3 ст.307 КК України встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.
Отже, покарання, призначене ОСОБА_5 вироком Советського районного суду м.Брянська Російської Федерації від 30.11.2017., у виді 11 років позбавлення волі, відповідає межам санкції ч.3 ст.307 КК України.
За таких обставин суд приходить до висновку про визначення строку покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі тією ж тривалістю, що був призначений вироком Советського районного суду м.Брянська Російської Федерації від 30.11.2017., у виді 11 років позбавлення волі.
Згідно ч.5 ст.610 КПК України суд може також розглянути питання про виконання додаткового покарання, призначеного вироком суду іноземної держави.
Враховуючи, що при ухваленні вироку Советським районним судом м.Брянська Російської Федерації ОСОБА_5 додаткове покарання , передбачене ч.4 ст.228.1 КК РФ, не призначалося, а згідно п. «d» ч.1 ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, змінюючи вирок, компетентний орган не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи, підстав для призначення ОСОБА_5 додаткового покарання у виді конфіскації майна, передбаченого санкцією ч.3 ст.307 КК України, немає.
Відповідно до ч.6 ст.610 КПК України при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.
Як вбачається з тексту вироку Советського районного суду м.Брянська РФ від 30.11.2017. визнано процесуальними витратами суми, виплачені адвокатам за надання юридичної допомоги ОСОБА_5 за призначенням, в силу п.5 ч.2 ст.131 КПК РФ та стягнуто з ОСОБА_5 суму процесуальних витрат в сумі 10000 рублів.
Враховуючи, що до клопотання не додано текст статті Кримінального закону іноземної держави, на якому ґрунтується вирок в частині стягнення процесуальних витрат, пов`язаних з оплатою праці адвоката в суді, а також у вироку суду не зазначено, на чию користь підлягають стягненню процесуальні витрати, суд не має можливості вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині процесуальних витрат.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.. 609, 610 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Советського районного суду м.Брянська Російської Федерації від 30 листопада 2017 року у відношенні ОСОБА_5 в частині визначення статей (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність та строку позбавлення волі задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Советського районного суду м.Брянська Російської Федерації від 30 листопада 2017 року у відношенні ОСОБА_5 .
Визначити, що відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, за які ОСОБА_5 засуджений вироком Советського районного суду м.Брянська Російської Федерації від 30 листопада 2017 року, передбачена ч.3 ст.307 КК України.
Покарання у виді 11 років позбавлення волі, призначене ОСОБА_5 вироком Советського районного суду м.Брянська Російської Федерації від 30 листопада 2017 року, визнати таким, що відповідає санкції ч.3 ст.307 КК України.
Визначити ОСОБА_5 покарання, яке підлягає відбуванню на підставі вироку Советського районного суду м.Брянська Російської Федерації від 30 листопада 2017 року, - одинадцять років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 визначити з 30 листопада 2017 року та зарахувати у строк відбування ним покарання час тримання під вартою до судового розгляду з 30 жовтня 2016 року.
Клопотання Міністерства юстиції України про виконання вироку в частині процесуальних витрат залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

СУДДЯ