справа № 462/6217/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003528 від 27.09.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, українки, громадянки України, учениці 11 класу ЗОШ-48, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 ,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 20.09.2018 р., приблизно о 16 год. 30 хв., знаходячись у приміщенні магазину «Sinsey», що у ТРЦ «Victoria Gardens», що по вул. Кульпарківській, 226-А у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю сторонньої уваги, шляхом вільного доступу, взяла жіночі штани торгової марки «Sinsey» синього кольору, вартістю 374,17 гривень без ПДВ. В подальшому, з метою отримання можливості розпорядитись вказаним товаром, перебуваючи в роздягалці вказаного магазину, користуючись відсутністю сторонньої уваги за нею, ОСОБА_4 заховала вказані штани в сумку, яку мала із собою, після чого винесла їх за межі магазину. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдала ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» матеріальну шкоду на загальну суму 374,17 гривень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнала повністю, підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини скоєння нею злочину та пояснила, що вона дійсно 20.09.2018 р. приблизно о 16 год. 30 хв., знаходячись у приміщенні магазину у ТРЦ « Victoria Gardens» поміряла штани, які їй сподобались, поклала їх в сумку та вийшла з магазину. У скоєному кається, просила суворо не карати, застосувати заходи виховного характеру.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 не оспорювала фактичні обставини справи і судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що їй інкримінуються, доведена повністю. Її дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
При призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченої, яка за місцем свого проживання та навчання характеризується позитивно, раніше не судима, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, також те, що вона визнала свою вину, висловила щире каяття у скоєному, сприяла розкриттю злочину, вчинила кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання. Також відповідно до вимог ч.1 ст. 368 КПК України суд враховує висновок Шевченківського районного відділу з питань пробації, згідно до якого її виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та вона не становить високої небезпеки для суспільства.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Враховуючи, що злочин, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до злочинів середньої тяжкості, і його вчинено у неповнолітньому віці, всі характеризуючи дані, суд приходить до висновку, що обвинувачена на час постановлення вироку не потребує застосування покарання та його можливо звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч.2 ст.105 КК України, буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд, з урахуванням вищезазначених відомостей про особу неповнолітньої обвинуваченої, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру, передбачені п.1 та п.3 ч.2 ст.105 КК України, у вигляді застереження та передачі під нагляд матері, оскільки вона проживає разом з матір`ю ОСОБА_6 , яка є її законним представником.

Суд вважає, що застосування саме таких примусових заходів виховного характеру, як застереження та передача неповнолітнього під нагляд матері відповідатиме її інтересам, оскільки вона в судовому засіданні розкаялась у вчиненому, дала правдиві свідчення по справі. Саме дані заходи дозволять виправитись неповнолітній і унеможливить вірогідність вчинення нею в майбутньому будь-яких протиправних дій.

Цивільний позов у справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.105 КК України, ст.ст.100,124,368, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, без визначення його виду і розміру, із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1