УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/3752/19

Провадження №: 1-кс/755/1863/19

"15" березня 2019 р.

м. Київ

слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001818 від 02.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, у рамках цього провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України при наявності на передумов визначених ст.ст. 132, 170 того ж Кодексу.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження
Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.03.2019 приблизно о 23.00 год. по вул. Курнатовського 20 в м. Києві працівниками поліції зупинено автомобіль БМВ Х5 н/з НОМЕР_1 з ознаками підробки номеру кузова.

Так, 02.03.2019 слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , по вул. Курнатовського 20 в м. Києві, був проведений невідкладний обшук автомобіля марки БМВ Х5 н/з НОМЕР_1 , після пред`явлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 бланку свідоцтва про реєстрацію т/з з ознаками підробки, де було виявлено, що номер шасі змінено кустарним шляхом, з метою відшукування речових доказів, що мають суттєве значення для повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування.

При обшуку автомобіля марки БМВ Х5, н/з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 якого було виявлено ознаки зміни номерних агрегатів автомобіля кустарним шляхом. В ході даного обшуку в присутності понятих було вилучено: вказаний Автомобіль марки БМВ Х5, н/з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; ключі від автомобіля; посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки БМВ Х5 /з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Постановою від 02.03.19 ваилучене під час огляду майно визначено речовим доказом, у світлі чого автор звернення просить накласти на нього арешт з метою передбаченою п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Позиція сторін
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

В свою чергу, ураховуючи норми ст.ст. 22, 26, 172 КПК України, слідчий суддя, з огляду на фактичні обставини на доводи наведені автором звернення у цьому з даного питання, визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі власника майна та прокурора.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом, згідно постанови від 02.03.2019.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідженні матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з висловленою у судовому засіданні думку заявника про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частині другій статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню в частині накладенні арешту та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Щодо порушеного у клопотанні заявником питання визначення порядку зберігання ТЗ, у порядку ст.ст. 170-173 КПК України, то слідчий суддя зауважує, що указаними нормами КПК не передбачено можливість урегулювання такого типу проблематики питання, а доцільність його визначення, згідно ст. 534 наведеного Кодексу, заявник, не порушує, відповідно і слідчий суддя, у ракурсі норм ст.ст. 22, 26 того ж Кодексу, не розглядає. Це питання має бути урегульоване слдічим у порядку ст. 100 того ж Кодексу, а тому у цій частині дане клопотання задоволене бути не може.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя постановив:

клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт з забороною відчуження та користування, на майно яке вилучено під час огляду місця події від 02.03.2019 року, за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського 20, а саме:

-автомобіль марки БМВ Х5, н/з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

-
-ключі від автомобіля;

-посвідчення водія;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки БМВ Х5 /з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст.175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 та слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1