Справа № 206/1994/19
1-в/206/148/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради про припинення примусових заходів медичного характеру у відділенні з звичайним наглядом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за участю прокурора: ОСОБА_4
захисника-адвоката: ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла письмова заява Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради про припинення примусових заходів медичного характеру у відділенні з звичайним наглядомвідносно ОСОБА_3 .

У вказаній письмовій заяві заявник лікар-психіатр ОСОБА_6 вказував, що згідно постанови Апеляційного суду Луганської області від 12.08.2010 року до ОСОБА_3 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад з суворим наглядом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2016 року, змінено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 12 серпня 2010 року, відносно ОСОБА_3 , 1992 р.н., і переведено його для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру до психіатричної лікарні у відділення з посиленим наглядом.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2018 року, змінено ОСОБА_3 примусові заходу медичного характеру в умовах відділення з посиленим наглядом, на госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом, строком до 6 (шести) місяців.

Окрім того, заявник лікар-психіатр ОСОБА_6 у письмовій заяві зазначив, що 30.06.2018 року приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_3 , будучи особою, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру та проходячи лікування у відділенні № 12 КП «ДКПЛ`ДОР», втік із спеціалізованого лікувального закладу із звичайним наглядом, скориставшись необачністю персоналу лікарні, залишив відділення № 12 та зник у невідомому напрямку, чим скоїв втечу із спеціального лікувального закладу із звичайним наглядом. Після чого останнього було знайдено та доставлено до відділення № 12 «ДКПЛ`ДОР».

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2018 року, застосовано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, строком до 6 (шести) місяців.

Представник заявника та ОСОБА_3 повідомлені належним чином про дату та час слухання справи, надали до суду заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, просили задовольнити письмову заяву.

Захисник-адвокат, вважав за необхідне задовольнити письмову заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, вважає, що письмова заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.
Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст.95 Кримінального кодексу України та ст.512 КПК України порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ч.2 ст.95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров`я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 встановлено діагноз шизофренія, параноїдная форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром, виражений змішаний тип дефекту, ремісія С.
Постановою Апеляційного суду Луганської області від 12.08.2010 року до ОСОБА_3 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад з суворим наглядом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2016 року, змінено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 12 серпня 2010 року, відносно ОСОБА_3 , 1992 р.н., і переведено його для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру до психіатричної лікарні у відділення з посиленим наглядом.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2018 року, змінено ОСОБА_3 примусові заходу медичного характеру в умовах відділення з посиленим наглядом, на госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом, строком до 6 (шести) місяців.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2018 року, застосовано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, строком до 6 (шести) місяців.

Відповідно до п. 27 в обґрунтування необхідності продовження примусових заходів медичного характеру у висновку № 44 від 04.04.2019 року комісія лікарів-психіатрів зазначила, що за час перебування у стаціонарі психічний стан ОСОБА_3 покращився, про що свідчить впорядкована поведінка, рівний настрій, відсутність агресивних тенденцій, афективних порушень з виявленням вірних соціальних установок, цей стан має стабільний характер

Згідно з п. 28 висновку комісії лікарів-психіатрів прийшла до висновку, що ОСОБА_3 рекомендовано припинити примусові заходи медичного характеру у звичайних умовах.

Разом з тим суд зазначає, що 05 квітня 2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла письмова заява Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 . Відповідно до вказаною заяви та матеріалів справи вбачається, що ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2018 року, продовжено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, строком до 6 (шести) місяців.

Тобто на момент винесення ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2018 року про продовження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, строком до 6 (шести) місяців, строк дії ухвали суду від 10.10.2018 року, про застосування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, строком до 6 (шести) місяців, не сплинув.

Строк зазначених ухвал і на час надходження до суду заяви Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради про припинення примусових заходів медичного характеру у відділенні зі звичайним наглядомвідносно ОСОБА_3 не закінчився.

За вказаних підстав, суд вважає, що відносно однієї особи не може діяти одномоментно дві ухвали, а тому вважає за необхідне припинити застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відділенні із звичайним наглядом застосовані ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська 10.10.2018.

Керуючись ст.514 КПК України, ст.ст. 94, 95 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву представника Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради лікаря-психіатра ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Припинити застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відділенні із звичайним наглядом.
Ухвала може бути оскаржена в судову палату з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів.

Суддя ОСОБА_1