БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1470/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2018 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000580 від 12.10.2018р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топчиївка Чернігівського району Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 21 травня 2018 року за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт, -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 був засуджений вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 21 травня 2018 року за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт. 17 серпня 2018 року ОСОБА_4 поставлений на облік у Борзнянському РС філії ДУ «Центр пробації» у Чернігівській області, де був ознайомлений з порядком і умовами відбування даного покарання, наслідками від його ухилення, засудженому видано направлення до Ховмівського старостинського округу Комарівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області для відбування покарання за місцем проживання з 20 серпня 2018 року. Однак, ОСОБА_4 в період з 20 серпня 2018 року й до цього часу до Ховмівського старостинського округу Комарівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області для відбування призначеного судом покарання без поважних причин не прибув, до виконання свого обов`язку безоплатно виконувати громадські роботи не приступив, тим самим, умисно ухилився від відбування 120 годин громадських робіт.

ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що не приступив до відбуття призначеного судом покарання у виді громадських робіт, оскільки працював по найму в людей і легковажно до цього поставився. Розкаюється в скоєному.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують його особу.

Заслухавши обвинуваченого, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, суд находить, що винність ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України, і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Зайнятість ОСОБА_4 у виконанні робіт по найму в сторонніх громадян не може слугувати поважною причиною невиходу на громадські роботи, так як останні з огляду на приписи ч.1 ст.56 КК України виконуються у вільний від роботи чи навчання час. Наведена обставина на думку суду свідчить про свідоме ігнорування ОСОБА_4 застосованого до нього від імені держави заходу примусу, яким є призначене за вироком суду покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.

Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, є особою молодого працездатного віку, але офіційно не працює, раніше судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Таким чином, виходячи з тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, особи винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, кількості невідпрацьованих обвинуваченим громадських робіт, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 такий вид покарання як арешт, який буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту.

Відповідно до ст.71, 72 КК України до даного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 21 травня 2018 року й остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) місяців 15 (п`ятнадцяти) днів арешту.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1