н/п 1-кс/640/1369/19
"28" січня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
заявника - адвоката ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4 ,
встановив:
В судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Згідно мотивувальної частини зазначеної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.12.2018, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, мало значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існувала можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим було доведено слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягало задоволенню, із визначенням місця зберігання автомобілю на штрафному майданчику за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 107. Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважав доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Слідчий суддя вважав розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно заяви слідчого ВР злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 від 28.01.2019, за матеріалами кримінального провадження проводяться необхідні слідчі дії, за результатами проведення яких буде призначено судово-автотехнічну експертизу (при проведенні вказаної експертизи може виникнути необхідність в додатковому огляді автомобілю) (а.с. 12).
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Отже, на теперішній час достатніх даних, що скасування арешту з вказаного автомобіля не може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано. Слідчі дії у вказаному кримінальному провадженні тривають, підозра нікому не повідомлена, арешт накладено лише один місяць тому.
Даних на підтвердження того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, відсутні. Даних, що з вказаним транспортним засобом проведені всі необхідні експертизи, тощо, слідчому судді також не надано, а тому клопотання є передчасним та задоволенню на теперішній час не підлягає.
Крім того, до клопотання даних на підтвердження можливого місця зберігання арештованого майна не залучено, та в ході розгляду клопотання не надано, а тому вказане клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 174, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Повний текст ухвали складено не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1