Справа №463/2454/18
Провадження №1-кс/463/1953/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Личаківського ВП ГУНП у Львівській області щодо негайного повернення майна,-
ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду з скаргою в якій просить визнати бездіяльність слідчого Личаківського ВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна протиправною, зобов`язати слідчого Личаківського ВП ГУНП у Львівській області повернути майно вилучене, у відповідності до переліку до протоколу обшуку, під час обшуку 08-09 травня 2018 року
У судовому засіданні скаржник повністю підтримав скаргу та просив її задоволити в повному обсязі.
Представник скаржника підтримала також скаргу в повному обсязі та просить її задоволити. Вважає, що майно вилучене у скаржника на даний час незаконно утримується слідчим Личаківського ВП ГУНП у Львівській області.
Слідчий Личаківського ВП ГУНП у Львівській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. Його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги вважаю, що така підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення безпідставним, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, а також у випадку, передбаченому ч.5 ст. 171 КПК України.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України слідчий чи прокурор повинен не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна звернутися в суд з клопотанням про накладення арешту на таке майно, інакше воно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. А відповідно до ч.6 ст.173 КПК України якщо суд протягом 72 годин із дня находження вказаного клопотання не прийме рішення про арешт, таке майно також має бути повернуто. Зазначенні терміни передбаченні чинним законодавство вже минули.
Зважаючи на те, що скаржником 23.10.2018 року на адресу слідчого направлено заяву про повернення майна, приходжу до переконання, що вимога скаржника, про зобов`язання слідчого повернути йому вилучені під час обшуку речі є передчасною, оскільки вказана заява, яка подана ним до слідчого не розглянута по суті.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167-169, 235, 236, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВП ГУНП у Львівській області задоволити частково.
Зобов`язати слідчого СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , розглянути заяву ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна за матеріалами кримінального провадження № 0000926 від 03.04.2018 року.
У задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя: ОСОБА_1