В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.12.2018 Справа №607/3638/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000506 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, востаннє 10 листопада 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців і покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, в обвинуваченого ОСОБА_3 , коли він 20 лютого 2018 року близько 14 год. перебував у приміщенні магазину «Комісійні шмотки», де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_5 , що на АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він тоді ж і там же, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть поміченими сторонніми особами, намагався повторно, таємно викрасти чоловічу куртку, синього кольору торгової марки «GOOCEC», вартістю 560 грн., яку, розстебнувши куртку, в яку був одягнутий, розмістив поверх своєї кофти у розкладеному виді, після чого направився до виходу із торгового залу магазину, не розплатившись за товар на касі, однак виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки при виході із торгового залу магазину, а саме в приміщенні коридору поряд з камерами схову, з викраденим майном був затриманий працівником вищевказаного магазину.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

07 грудня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, у тому числі, злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, з у рахуванням пояснень захисника щодо порядку виконання вироків, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 07 грудня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Крім цього, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні судову товарознавчу експертизу №185/18-22 від 28 лютого 2018 року в сумі 1716 грн.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: чоловічу куртку, синього кольору торгової марки «GOOCEC», яка знаходиться в камері зберігання речових доказів ТВП ГУНП в Тернопільській області необхідно повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 07 грудня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. в дохід держави.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом складання покарань до покарання за цим вироком повністю приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 листопада 2017 року та остаточно ОСОБА_3 вважати засудженим за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільненим від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців і покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України та до 1 700 (однієї тисячі сімсот) грн. штрафу в дохід держави, які згідно ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні судову товарознавчу експертизу №185/18-22 від 28 лютого 2018 року в сумі 1716 грн.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: чоловічу куртку, синього кольору торгової марки «GOOCEC», яка знаходиться в камері зберігання речових доказів ТВП ГУНП в Тернопільській області повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1