Справа № 452/3094/18
Провадження № 1-кп/452/319/2018
ВИРОК
іменем України

21 грудня 2018 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Канафости Самбірського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,-

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 22 вересня 2018 року, біля 17:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні свого житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті словесного конфлікту із потерпілою ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс останній один удар рукою в ділянку грудної клітки зліва, чим спричинив ОСОБА_5 , згідно висновку експерта, тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні грудної клітки зліва біля верхнього краю молочної залози, який утворився від дії твердого тупого предмету і відноситься до легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що 22.09.2018 року біля 17 години він знаходячись вдома по місцю проживання зайшов на кухню, де були дружина та дочка, які розмовляли між собою. Зауваживши його, вони відразу накинулись на нього зі словами чого він сюди прийшов і казали йти спати. У них почався конфлікт. Дружина та дочка почали до нього щось говорити. Він попросив їх замовкнути. Продовжив розмову з дружиною. Дочка стояла позаду нього, встрявала в розмову і він її зачепив ліктем. Хотів відштовхнути її і вдарив. Удар попав у грудну клітку і вийшов синяк. Зробив це не навмисно. В подальшому прибіг її чоловік, заломив йому руки, кинув на підлогу. Всі троє сіли на нього. Ввімкнули аудіозапис. Спочатку він почав кричати, вириватись. Вони викликали поліцію і тримали його в такому положенні приблизно півгодини. Він лежав на брудній підлозі, задихався, погрожував, що повбиває їх, порубає меблі, по виганяє їх з дому. Погрожував також чоловіку доньки. Він кричав від фізичного і душевного болю. У вчиненому розкаюється.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, його винуватість стверджується слідуючими доказами:

Показаннями потерпілої ОСОБА_5 у судовому засіданні про те, що 22.09.2018 року біля 15 16 години вони повернулись додому. Там вона застала батька в дуже дивному стані. Він ходив та робив дивні рухи руками. Її це налякало.

Коли вони з мамою готували на кухні їжу, він кілька разів заходив і до них не звертався та дивився в якусь точку перед собою. Це було дуже специфічно. Був у нетверезому стані, похитувався. Коли він втретє чи вчетверте зайшов на кухню, мати запитала чи він щось шукає. Почався конфлікт, батько кричав на маму, яка просила батька заспокоїтись. Він пробував вдарити маму. Вона його зловила за плече і попросила йти відпочити. Він пішов і ліг. Через деякий час він прийшов і почав кричати до мами і замахнувся в сторону останньої. Але оскільки мама була їй по праву руку, а вона стояла боком, то перший удар прийшовся їй по носі, від чого потекла кров. Вона повернулась до батька і опинилась між мамою і ним та запитала в батька чому він її вдарив. Спочатку він на неї глянув, та погрожуючи розправою, почав її тиснути, вона почала падати назад. Позаду неї стояло відро за яке вона зачепилась ногами. Він почав тиснути маму. Він ліктем попав їй в ділянку грудної клітки. Падаючи вона вдарилась бедром до плити, яка стояла збоку. Вчасно підійшов її чоловік. Побачивши ситуацію, відтягнув батька. Вони зафіксували його. Він їм погрожував, вони просили батька заспокоїтись. Чоловік попередив, що буде включено аудіозапис. Вона викликала поліцію, оскільки не знала як заспокоїти людину в такому агресивному стані.

Коли приїхала поліція, вони поїхали з батьком.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, те, що злочин ним вчинено у стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи усе вищенаведене в сукупності суд дійшов до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя