14.03.2019

Провадження № 1-кс/522/1292/19
УХВАЛА
14 березня 2019 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника АТ «УкрСиббанк» ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про скасування арешту майна, -
21 січня 2019 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 звернулись до суду з клопотанням про скасування арешту майна.
Вказане клопотання мотивували тим, що слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси від 15.08.2018 р. було винесено ухвалу про накладення арешту заборонивши відчуження, розпорядження та користування об`єктами нерухомого майна, заборонивши будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна за адресами:
Заявник вважає, що арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді підлягає скасуванню, так як 16.10.2018 року було укладено договір дарування, за яким громадянка ОСОБА_9 передала безоплатно у власність, а громадяни ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 прийняли в дар в рівних частках житловий будинок під АДРЕСА_1 , загальною площею 746,7 кв.м., житловою площею 9.6 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею - 0,1000 га, кадастровий номер 23755800:02:006:0216.
Станом на момент вчинення правочину, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, були відсутні жодні обмеження щодо об`єкту, правочин було вчинено згідно до вимог Цивільного кодексу України.
Так, заявники не є сторонами у кримінальному провадженні, в рамках якого було накладено вказаний арешт та жодного відношення до нього не мають. При цьому, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Посилаючись на вищевикладене, заявник просив скасувати заходи кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.08.2018 року, а саме арешт, яким було заборонено відчуження, розпорядження та користування об`єктами нерухомого майна, заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна за адресами:
В судовому засіданні заявник та представник власника майна підтримали подане клопотання та просили задовольнити його в повному обсязі.
Прокурор та представник банку в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність підстав для цього.
Розглянувши клопотання заявника, вивчивши надані суду матеріали, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав:
У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Цією ж нормою КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого їх захисника и законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
15 серпня 2018 року, враховуючи що вищезазначені об`єкти нерухомості є об`єктом кримінально- протиправних дій, право власності на які набуто протиправним шляхом, а тому є доказом вчинення злочину та відповідає критеріям зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, про що складено відповідну постанову про визнання речовими доказами, ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса, було накладено арешт з забороною відчуження, розпорядження та користування, та забороною будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна за адресами:
Так, суд вважає, що на даний час правові підстави для арешту вказаного майна відпали.
Разом з тим, суд змушений погодитись з доводами заявника про те, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
Водночас, суд враховує, обставини, які також були з`ясовані під час судового засідання, а саме підтвердження походження вказаного майна.
Згідно наданої в судовому засіданні копії договору дарування укладеного 16.10.2018 року, громадянка ОСОБА_9 передала безоплатно у власність, а громадяни ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 прийняли в дар в рівних частках житловий будинок під АДРЕСА_1 , загальною площею 746,7 кв.м., житловою площею 299.6 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею - 0,1000 га, кадастровий номер 23755800:02:006:0216.
Таким чином, суд вважає, що правові підстави та подальша необхідність для арешту вказаного майна, на даний час, відпали.
З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
Крім того, відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Крім того, суд погоджується з доводами захисника про те, що арешт вказаного майна порушує конституційне право власності на вільне володіння, користування та розпорядження особи своїм майном.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що подане заявником клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 318-380 КПК України, суд -
Клопотання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.08.2018 року, яким було заборонено відчуження, розпорядження та користування об`єктами нерухомого майна, заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна за адресами:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: