ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/12510/18 (пр. № 1-кп/201/957/2018), відомості про яке 02 вересня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002026, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: 22 квітня 2004 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ст. 14, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді семи років позбавлення волі, яке ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області зменшено до п`яти років та шести місяців позбавлення волі; 24 березня 2010 року вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років та шести місяців позбавлення волі, звільненого 24 травня 2012 року по відбуттю строку покарання; 22 серпня 2013 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком один рік; 01 жовтня 2013 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком три роки; 10 листопада 2014 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді восьми років позбавлення волі, яке ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2015 року зменшено до п`яти років п`яти місяців позбавлення волі, звільненого 02 серпня 2018 року по відбуттю строку покарання, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, зокрема, за злочини проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 01 вересня 2018 року приблизно о 15.00 годині, знаходячись на 4 поверсі багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, діючи умисно, скориставшись тим, що відчинені вхідні двері до приміщення кімнати АДРЕСА_3 , зайшов у середину кімнати № 71 за вказаною вище адресою, тим самим незаконно проник до житла.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 01 вересня 2018 року приблизно о 15 год. 05 хв., знаходячись в кімнаті АДРЕСА_3 , побачив на столі у кімнаті ноутбук марки «Asus R540SA-XX438Т», який належить ОСОБА_5 , та, керуючись злочинним умислом, направленим на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, визначив зазначений ноутбук предметом свого злочинного посягання.

Після чого, у зазначений день та час, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, візуально переконавшись у тому що за його діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку ОСОБА_6 , яка знаходились в кімнаті та в цей час спала, взяв зі столу наведений вище ноутбук після чого вийшов з кімнати та сховав його в поліетиленовий пакет який мав при собі, після чого вийшов з будинку АДРЕСА_2 , таким чином зник з місця скоєння злочину з викраденим майном, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом проникнення у житло, повторно, таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_5 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 11/12.1/803 від 02 жовтня 2018 року, складає 6600 гривень 00 копійок, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодував завдану шкоду, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. При цьому, обтяжуючих покарання останнього обставин, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання повністю буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, даним про особу ОСОБА_4 , який, незважаючи на те, що раніше притягався до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення проти власності, однак, свою вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодував завдану шкоду, а також встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання останнього і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже, ці дані у своїй сукупності свідчать про недоцільність призначення обвинуваченому покарання, пов`язаного з реальним його відбуванням.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ ноутбук марки «Asus R540SA-XX438Т» - залишити за належністю ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 572 грн. (п`ятсот сімдесят дві гривні) 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1