Провадження № 1-кс/331/276/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000042, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, по кримінальному провадженню № 0000042, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання зазначено, що 08.01.2019 року о 11-05 год. за адресою: АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено та вилучено два зіп-пакети з кристалічною речовиною синього та помаранчевого кольору, зовні схожих на наркотичні засоби.

08.01.2019 в ході огляду місця події яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шкільна 16, виявлено та вилучено два зіп-пакети з кристалічною речовиною синього та помаранчевого кольору, зовні схожих на наркотичні засоби, які знаходились у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей відносно обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщень, речей та документів.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на майно гр. ОСОБА_5 .

На підставі вищевикладеного просить суд накласти арешт на майно, яке було вилучено 08.01.2019 під час проведення огляду ділянки місцевості, яка розташована в АДРЕСА_1 , а саме: два зіп-пакети з кристалічною речовиною синього та помаранчевого кольору, зовні схожих на наркотичні засоби, які запаковані до паперового конверту та металевий ніж з ручкою чорного кольору запакований у паперовий згорток з біркою.

З матеріалів справи вбачається, що слідчий та прокурор належним чином повідомлялися про розгляд клопотання, про що свідчать матеріали справи.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності слідчого та прокурора не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, прийшов до наступного.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування арешту майна, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 21, 93, 98-100, 117, 131, 132, 167, 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000042, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 08.01.2019 під час проведення огляду ділянки місцевості, яка розташована в м. Запоріжжя, вул. Шкільна 16, а саме: два зіп-пакети з кристалічною речовиною синього та помаранчевого кольору, зовні схожих на наркотичні засоби, які запаковані до паперового конверту та металевий ніж з ручкою чорного кольору запакований у паперовий згорток з біркою.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1