н/п 1-кп/490/20/2019

У Х В А Л А
24 січня 2019 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю секретаря ОСОБА_4 провівши підгтовче судове засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування кримінального провадження № 0002914, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брилівка, Цюрупинського району, Херсонської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, раніше не судимого, який перебував на військовій службі за контрактом у в/ч НОМЕР_1 на час вчинення злочину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст.185 КК України,

Сторони судового провадження: сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 , сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
До обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого спливає 25 січня 2019 року. У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, пославшись в обґрунтування своєї позиції на те, що він вчинив особливо тяжкий злочин та наявні ризики, задля запобігання яких до нього застосований вказаний запобіжний захід, які станом на теперішній час не зникли і не зменшилися. Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. Захисник, посилаючись на рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України, вказала, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не підлягає розгляду у підготовчому судовому засіданні, що суд має право обрати, змінити чи скасувати обраний запобіжний захід на стадії досудового розслідування, але не має права продовжувати. Просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора, та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обгрунтувавши тим, що на даний час прокурором не доведено, що такий запобіжний захід як домашній арешт не зможе запобігти ризикам, з метою запобігання яким до обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вислухавши з приводу вказаного питання думки учасників процесу, суд приходить до наступного. Відповідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі й запобіжний захід, застосований до обвинуваченого. До обвинуваченого ОСОБА_5 слідчим суддею обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зі змісту ст. 199 КПК України слідує, що суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики враховані при застосуванні такого запобіжного заходу не зменшилися. ОСОБА_5 обвинувачуєтсья у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Підставою для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є також наявність ризиків, передбачених пп.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: - спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що дає підстави вважати, що обвиунвачений, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, та невідворотність покарання, може вживати заходи щодо уникнення кримінальної відповідальності. В підтвердження вищевказаного свідчить, те, що ОСОБА_5 після подій, зазначених в обвинуваченні, з місця вчинення злочину зник, є мешканцем іншої області, а саме Херсонської області, крім того самовільно покинув військову частину НОМЕР_1 , у якій проходив службу, тому є підстави вважати, що у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_5 буде переховуватися від суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України;
-незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_8 , з метою зміни нею показань, оскільки останній знає, де проживає потерпіла та її малолітній внук, а тому наявний ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України;
-вчинити інші кримінальні правопорушення оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, обвинувачується у самовільному залишенні військової частини, після якого обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, тому наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, встановленню істини у справі, з метою зменшити або уникнути взагалі відповідальності за скоєне, шляхом створення штучних доказів своєї невинуватості та інших перешкод для притягнення його до відповідальності.
З метою запобігання вказаним ризикам ОСОБА_5 доцільно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Застосування до ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, окрім взяття під варту не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків обвинуваченого.

Вказані ризики були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, та на день розгляду справи ці ризики не зменшились, а тому подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим. Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є доцільним, оскільки зазначений запобіжний захід не зможе запобігти незаконному впливу обвинуваченого на потерпілу, так як знає адресу її постійного проживання.

У відповідності до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, приймаючи до уваги вказані вимоги, відсутні підстави для визначення відносно ОСОБА_5 застави. Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не є можливим у зв`язку з тим, що відсутні у ОСОБА_5 міцні соціальні зв`язки з особами, що заслуговують на довіру та можуть поручитись за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду.

Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкоджає обвинуваченому ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду і здійснювати незаконний вплив на потерпілу, а тому у суду є сумніви щодо виконання останнім покладених на нього обов`язків. Сукупність наведених вище обставини вказують на високий ступінь ризиків здійснення ним незаконного впливу на потерпілу, свідків, а також здійснення ним спроб переховатися від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності, а також вчинити інше кримінальне правопорушення у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою.

Таким чином, під час розгляду клопотання вбачається існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст.183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку тримання під вартою. Вік та стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджають утриманню його під вартою.
За такого, клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який, не підлягає задоволенню.
Посилання захисника на підтвердження своєї позиції на рішення КСУ від 23.11.2017 року є безпідставним.
Так, відповідно до рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 року, під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження. Конституційний Суд України виходить з того, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 Кодексу).

Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування.

Зазначеним рішенням КСУ визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України, де йшла мова про те, що за відсутності клопотань сторін кримінального провадження, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Дане питання щодо продовження запобіжного заходу виріується судом за наявності клопотання прокурора про це.
Керуючись ст.ст. 183, 194, 199, 314-316, 376 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника, відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 продовжити до 23 березня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3