Єдиний унікальний номер 725/5692/16-к
Номер провадження 1-кп/725/309/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

За участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому засіданні кримінальне провадження №725/5692/16, зареєстрованого в ЄРДР за №000333 від 16.06.2016 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
06.12.2016 року до Першотравневого районного суду м. Чернівці надійшов затверджений обвинувальний акт та додатки, передбачені ст.291 ч.4 КК України, складені за результатами кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

06.11.2017 року прокурором було змінено обвинувачення в суді та подано до суду обвинувальний акт, складені за результатами кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Під час підготовчого засідання прокурором було подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, як такого, що складений з порушенням вимог ст.291 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення заявленого клопотання.

Вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступного.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Таким чином, єдиною законною підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність змісту самого обвинувального акту вимогам саме ст. 291 КПК України. Будь-які інші претензії до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи, й підставами для повернення обвинувального акту прокурору бути не можуть.

Згідно положень ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

За змістом п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, співучасть, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо. Відсутність в обвинувальному акті повного фактичного викладу обставин кримінального правопорушення унеможливлює якісний і повний захист і, як наслідок, в майбутньому може виступати підставою для скасування вироку.

Як вбачається з дослідженого в ході підготовчого засідання обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , у ньому не визначено час, місце та спосіб, вчиненого останнім впливу на директора Департаменту ЖКГ ОСОБА_5 , що є важливими складовими елементами складу об`єктивної сторони даного злочину.

Також в обвинувальному акті не наведені доводи на підтвердження належності посади директора Департаменту ЖКГ ЧМР до переліку осіб, уповноважених на виконання функцій держави, як це передбачено в примітці до ст.369-2 КК України.

Таким чином, з змісту обвинувального акту вбачається, що в порушення вимог ст.291 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування не сформульовано детального обвинувачення, тобто такого, що склається з таких відомостей, які повинні бути достатніми для повного розуміння обвинуваченим суті висунутого проти нього обвинувачення, що також є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Наведені вище недоліки обвинувального акту відносно ОСОБА_4 позбавляють суд можливості призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду та розглянути його по суті, тому суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту з додатками прокурору.

Відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.Статтею 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суд з прав людини" передбачено те, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно рішення, яке ухвалено у справі "Маттоціа проти Італії" від 25.07.2000 року, зазначено: "Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у пункті "b" частини 3 статті 6 Конвенції.

У справі "Абрамян проти Росії" від 09.10.2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що у тексті підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі "Камасінскі проти Австрії), п. 79).

Крім того Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 20.04.2006 року у справі "І. Н. та інші проти Австрії, п. 34).

Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглянути у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "в" п. 3 ст. 6 Конвенції (див. рішення від 25.03.99 року у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції" п. 54).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що у кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду в розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому для забезпечення права на захист ОСОБА_4 і усунення недоліків у викладі обвинувачення обвинувальний акт слід повернути прокурору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.5, 7, 49, 197, 201, 291, 3147 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000333 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України - повернути прокурору.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1