Пр-ня по справі № 1кп/521/341/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Любашівка, Одеської області, громадянина України, що має загальну середню освіту, офіційно не працюючого, не офіційно працюючого двірником в ЖЕК № 6 м. Одеса, не одружений, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , підвальне приміщення, не маючого судимості в силу ст. 89 КК України, у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 04 жовтня 2017 року, приблизно о 01 годині 40 хвилин, знаходячись біля будинку № 128 по вул. Святослава Ріхтера в м. Одесі, визначивши об`єктом свого злочинного посягання акумулятор марки «Varta 60А», який знаходився під капотом автомобіля марки «ВАЗ 2107» д.н. НОМЕР_1 , що належить громадянину ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів за допомогою заздалегідь приготовленого для усунення перешкод металевого, рожкового ключа намагався зняти вищевказаний акумулятор, однак всіх дій направлених на викрадення вказаного майна ОСОБА_4 вчинити не зміг, оскільки був затриманий працівниками патрульної поліції.

Тобто, своїми умисним діями, ОСОБА_4 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин що не залежали від його волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що 04.10.2017 року приблизно о 01 годині 00 хвилин знаходячись на вул. Святослава Ріхтера в м. Одесі, біля будинку № 128, він побачив автомобіль «ВАЗ 2107» в якому вирішив викрасти акумулятор. Підійшовши до автомобіля він відкрив капот та почав відкручувати акумулятор. В цей час він почув якісь крики з сусідніх будинків та почав тікати. По дорозі він був затриманий співробітниками поліції. Він одразу ж зізнався у намаганні вчинити крадіжку. В теперішній час у скоєному розкаюється, просить суд суворо його не наказувати, обіцяє нових злочинів не вчиняти.

Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого під час судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень.

Даючи оцінку особистості обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 не має судимості в силу ст. 89 КК України. Відомостей про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду прокурором не надано. На протязі більше двох років, обвинувачений не вчинив жодного правопорушення. Проживає самостійно, своєї сім`ї не створив. Був одружений, однак дружина померла. Отримав лише загальну середню освіту. Працює двірником у ЖЕК № 6 м. Одеси. Зі старшими братом та сестрою зв`язок не підтримує, в зв`язку з його поганою поведінкою. Батьки померли приблизно у 2011 році. Таким чином бідність, відсутність постійного стабільного заробітку, відсутність належної освіти і виховання, а також не бажання змінити ставлення до свого життя на думку суду привели обвинуваченого до скоєння вказаного злочину проти власності.

Разом з тим, суд вважає, що обставини встановлені під час судового розгляду свідчать, що ОСОБА_4 хоча і притягувався раніше до кримінальної відповідальності (всі судимості погашені), він не є особою суспільно небезпечною, яка підлягає ізоляції від суспільства.

Враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з громадськими роботами.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК України, належить покласти на обвинуваченого.

Оскільки ОСОБА_4 на підставі ухвали суду від 19.02.2019 року затриманий 08.04.2019 року, а розгляд кримінального провадження відбувся одразу після затримання особи, суд вважає, що будь-який запобіжний захід обирати обвинуваченому не доцільно. Відповідно ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти негайно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України,

СУД, -
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, у вигляді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому обчислювати з моменту набрання законної сили вироком суду.

Речові докази по кримінальному провадженню:

1)Гайковий ключ - знищіти.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 790 (сімсот дев`яносто) гривень 96 копійок.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі судового засідання.

До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1