Справа № 149/2661/18
Провадження №11-сс/772/708/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0000487 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06.10.2018, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування відносно

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці до 02.12.2018 включно.

в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся із клопотанням до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про застосування до підозрюваного за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання було мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000487 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

ОСОБА_7 оголошені підозри в тому, що він 04.10.2018 близько 02:00 години спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебували у приміщенні ресторану "Лісний", що розташований у м. Хмільник Вінницької області по вул. Курортна,4, де проводили дозвілля та вживали алкогольні напої.

У ході відпочинку до столику зазначених осіб приєднався ОСОБА_14 , який перебував у ресторані спільно із ОСОБА_15 та ОСОБА_16 за сусіднім столиком.

У подальшому, до столику, за яким відпочивали ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , підійшов ОСОБА_15 та став між ОСОБА_10 та ОСОБА_14 . Через деякий час до останніх підійшов ОСОБА_16 та став ліворуч від ОСОБА_10 .

У ході раптово виниклої словесної суперечки ОСОБА_10 встав із-за столу та завдав один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_16 , в результаті чого останній впав на підлогу. В цей час ОСОБА_15 , який знаходився позаду ОСОБА_10 , почав відтягувати останнього за верхній одяг назад з метою припинення його протиправних дій відносно ОСОБА_16 , а ОСОБА_10 , відходячи назад, зачепився за стілець, який стояв позаду нього, і впав на підлогу.

Після чого, ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_15 та завдав йому удар лівою рукою в область голови, в результаті чого останній похилився на столик, а ОСОБА_7 у свою чергу схопив руками за верхній одяг ОСОБА_15 та почав його тягнути на себе. При цьому ОСОБА_11 , перебуваючи позаду останніх, спричинив декілька ударів ногами по ногах ОСОБА_15 , від яких останній впав на підлогу разом з ОСОБА_7 .

Водночас, ОСОБА_11 , використовуючи малозначний привід, діючи з хуліганських мотивів, завдав вісім ударів правою та лівою ногами в область поперекової ділянки тіла та голови ОСОБА_15 , якого продовжував утримувати ОСОБА_7 .

У цей час, у ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які відчували відносно ОСОБА_15 особисту неприязнь з причин конфлікту останнього з ОСОБА_10 , виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_15 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_15 та подолання його опору, ОСОБА_7 , діючи умисно, лівою рукою обхопив руки та голову ОСОБА_15 , таким чином позбавивши змоги останнього прикривати життєво важливі органи, а саме голову, селезінку, легені, нирки, порушення функцій яких могли спричинити загрозливі для життя явища. Після чого ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, завдав близько десяти цілеспрямованих ударів ліктем правої руки та передпліччям правої руки у місце розташування життєво важливих органів ОСОБА_15 , а саме поперекову та черевну ділянки тіла.

У той же час, ОСОБА_10 , реалізуючи умисел на вбивство ОСОБА_15 , усвідомлюючи явну фізичну та кількісну перевагу над потерпілим, а також суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання наслідків у виді смерті, підійшов до ОСОБА_15 , якого утримував ОСОБА_7 , та прикладаючи значну фізичну силу завдав більше десяти цілеспрямованих ударів ногами та руками у місце розташування життєво важливих органів ОСОБА_15 , а саме голову, поперекову та черевну ділянки тіла, у тому числі удар пятою лівої ноги в обличчя, в результаті чого ОСОБА_15 втратив свідомість.

Переконавшись у тому, що ОСОБА_15 знаходиться без свідомості, ОСОБА_7 відпустив ОСОБА_15 , а ОСОБА_10 під вагою власного тіла, правою ногою завдав ще один удар по голові ОСОБА_15 , зокрема в область лівої скроні, тобто у життєвоважливий орган.

У подальшому, з метою перевірки стану ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , взявши на столі ємкості із рідиною та підійшовши до ОСОБА_15 , який продовжував лежати без свідомості, вилили дану рідину в область голови останнього, однак ОСОБА_15 не прийшов до свідомості.

Після чого, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вони виконали всі дії, які вважали необхідними і достатніми для доведення злочину до кінця та внаслідок їхніх дій з невідворотністю настане смерть ОСОБА_15 , попрямували до виходу із приміщення ресторану.

Однак, у цей час до приміщення ресторану увійшла невстановлена на даний час слідством особа жіночої статі, яка, виявивши ОСОБА_15 лежачим на підлозі без свідомості, почала надавати йому медичну допомогу, в результаті чого останній прийшов до свідомості.

Внаслідок вчасного надання медичної допомоги ОСОБА_15 , вдалося запобігти наслідкам злочинних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_7 у вигляді смерті потерпілого, тобто умисне вбивство не було закінчено зпричин, які не залежали від їх волі.

Відповідно до довідки №1115 від 05.10.2018, виданої комунальною установою «Хмільницька ЦРЛ», у ОСОБА_15 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, цефалічного, вестибулоатактичного синдрому, забою грудного та поперекового відділів хребта з вторинним полірадикулярним синдромом. Закритої тупої травми, забій м`яких тканин грудної клітки. Закритої тупої травми органів черевної порожнини.

Окрім того, відповідно до результатів спіральної комп`ютерної томографії проведеної 05.10.2018 в рентгенологічному відділенні Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. О.І. Ющенка, у ОСОБА_15 виявлено переломи поперечних відростків тіл L2 і L3 справа.

Слідчий суддя визнав, що наявні ризики, передбачені п.3 ч.1 ст.177 КПК України, вагомість наявних в матеріалах кримінального провадження доказів про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому діяння, врахувавши тяжкість покарання та взяв до уваги, те, що підозрюваний раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання (а.с.21), офіційно працевлаштований, одружений, утримує неповнолітніх дітей, одна з яких тяжко хвора, має постійне місце проживання в м. Хмільнику, тобто має позитивну репутацію та міцні соціальні зв`язки, його майновий стан, готовність відшкодувати заподіяну шкоду, враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам, прийшов до висновку, про часткове задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_7 цілодобового домашнього арешту з покладенням ряду обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що сприятиме як можливості ОСОБА_7 відшкодувати завдану шкоду, так і уникненню наявного ризику, а також забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Адвокат ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просила скасувати обраний запобіжний захід та застосувати до підозрюваного домашнього арешту в нічний час, посилаючись на недотримання слідчим-суддею норм статей 177, 178 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги; заперечення прокурора проти її задоволення; дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження суд дійшов висновку про законність прийнятого рішення із наступних підстав.

При розгляді клопотання слідчого слідчий суддя виходив із положень ст.177 КПК України, які передбачають мету і підстави його застосування.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до цих вимог є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, серед іншого, переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, іншим чином вчинити інше кримінальне правопорушення.

Із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях її застосування, якими є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які статтею 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та дійти висновки, що інші запобіжні заходи не забезпечують належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не можуть бути підозри обґрунтованими, якщо дії та факти, що ставляться у провину підозрюваній особі містили менш суворий склад злочину. Справа ЄСПЛ «Влох проти Польщі».

Проте, наслідки заподіяного підозрюваним ОСОБА_7 та іншими особами засвідчують про вчинення кримінального правопорушення, за який допускається застосування запобіжного заходу.

При відмові слідчому у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя застосував інший менш обтяжливий, цілодобовий домашній арешт, суд врахував всі обставини, на які захисник посилався в своїй апеляційній скарзі.

Щодо наявності батьків-пенсіонерів то вони постійно проживають окремо від підозрюваного, а отже його постійний догляд за ним не є необхідним.

Крім того, перебування підозрюваного на роботі, на що захисник посилалася, виключає постійне перебування ОСОБА_7 із батьками.

В разі виникнення необхідності, ОСОБА_7 вправі звернутися до слідчого із заявою про надання згоди на зміну місця проживання за місцем помешкання батьків.

Інших доказів, які би впливали на необхідність застосування менш обтяжливого запобіжного заходу захисник не залучила.

Зважаючи, що інших доводів на користь задоволення апеляційної скарги не наведено, підстав до скасування прийнятого судового рішення немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_17 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06.10.2018 щодо застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у виді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:
Суддя: