ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2706/18 Номер провадження 11-сс/814/82/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 січня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області та накладено арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 28.12.2018 року майно, а саме: автомобіль „ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 та речі, які перебували в салоні вищевказаного транспортного засобу, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування ним.

Відповідно до клопотання слідчого, 22.11.2018 року, близько 01.00 год., двоє невстановлених осіб чоловічої статті проникли до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відкрито заволоділи грошовими коштами у сумі 15 000 грн. та трьома мобільними телефонами марки, яких встановлюються.
Кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, внесено до ЄРДР за №0000948 від 22.11.2018 року.
В ході проведення оперативно-розшукових заходів 28.12.2018 по вул.Заливній в м.Миргород Полтавської області працівниками поліції було зупинено транспортний засіб „ВАЗ 21150 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 , який в подальшому був затриманий в порядку ст.208 КПК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
28.12.2018 року в ході огляду місця події було оглянуто та вилучено транспортний засіб „ВАЗ 21150 д.н.з. НОМЕР_1 , серійний номер кузова НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 видане Миргородським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Полтавській області з особливою відміткою ВСТАНОВЛЕНО ГБО ЗНГ. СВ-ВО КІА010076, 14.01.2006Р.; Д/Р ВІА194338 07.03.2014; ОСОБА_12 МАЄ ПРАВО КОРИСТУВАТИСЯ, окрім того в ході огляду місця події було вилучено майно, яке перебувало в салоні вищевказаного автомобіля, а саме: зубну щітку, пару кросівок і два поліетиленових пакети з речами та ЛС (липка стрічка) № 1, ЛС № 2 зі слідами рук.

Постановою слідчого від 28.12.2018 року зазначене майно визнано речовими доказами.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя, посилаючись на положення ст.170 КПК України, вказав на наявність підстав вважати, що зазначене майно може мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому вважав за необхідне вжити заходи задля збереження речових доказів.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, власник майна ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу, в частині накладення арешту на транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію, скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора. При цьому вказав, що вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, та не має жодного відношення до кримінального правопорушення.
В період, коли ОСОБА_8 перебував у службовому відрядженні, належним йому на праві приватної власності транспортним засобом користувалася його племінниця ОСОБА_13 , яка також не причетна до кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя у відповідності до положень ст.ст. 170, 173 КПК України з`ясував усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.
Як вбачається із матеріалів провадження, автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнано речовими доказами. Свідок ОСОБА_14 , вказує на ОСОБА_15 , як на особу, якій передала у володіння транспортний засіб „ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , повідомили, що бачили, як ОСОБА_15 зберігав у власному будинку та автомобілі, яким він користувався, камуфльований одяг та чорні маски із вирізами для очей.
З огляду на показання свідків, потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_10 , дані протоколів огляду місця події від 23.11.2018 року і транспортного засобу від 28.12.2018 року, є достатні підстави вважати, що вилучені автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу можуть мати відношення до грабежу, поєднаного з проникненням у житло, та можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Щодо доводів апелянта про неможливість накладення арешту на майно, яке не належить підозрюваному, обвинуваченому чи особам, які несуть цивільну відповідальність, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що арешт накладено на автомобіль та реєстраційні документи не у зв`язку з причетністю володільця транспортного засобу до скоєння кримінального правопорушення, а через те, що транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію можуть бути знаряддям вчинення злочину та могли зберегти сліди злочину.

Таким чином, для повного та всебічного розслідування даного провадження слідчому необхідно виконати ряд слідчих дій, а тому з метою збереження інформації необхідно накласти арешт на автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Отже, висновок слідчого судді про необхідність задоволення клопотання прокурора є правильним.
Враховуючи викладене, твердження апелянта про безпідставність накладення арешту на автомобіль та реєстраційні документи є необґрунтованими, а ухвала слідчого судді є законною і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 січня 2019 року про накладення арешту на майно без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4