Справа № 559/2825/18
Номер провадження 1-кс/559/875/2018
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу
"21" грудня 2018 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі
слідчого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно клопотання заступника начальника СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 яке погоджене прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001213 від 19 грудня2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч. З ст. 187 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Будераж, Здолбунівського району Рівненської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не судимого, водіюя ТОВ «Рівне транс», проживаючого у АДРЕСА_1 , - запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави,-

ВСТАНОВИВ:
21.12.2018 до суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Згідно з клопотанням, слідчим відділенням Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001213 від 19 грудня2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
19.12.2018 об 00 год. 50 хв. ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вчинили напад з метою заволодіння грошовими коштами, а саме за допомогою пошкодження металопластикового вікна на вхідних дверях, проникли всередину приміщення АЗС «Укр-Петроль», де шляхом погрози застосування фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, направивши пістолет травматичної дії у сторону старшого оператора АЗС «Укр-Петроль» - ОСОБА_10 та помічника оператора АЗС «Укр-Петроль» ОСОБА_11 , а також шляхом нанесення тілесних ушкоджень, з метою заволодіння грошовими коштами, подолали опір ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Після цього, останні заволоділи грошовими коштами у сумі близько 1000 гривень із каси АЗС «Укр-Петроль», та грошовими коштами близько 6000 гривень, які належали ОСОБА_10 . Таким чином, перевівши грошові кошти у своє протиправне володіння ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишили місце події, спричинивши тим самим майнову шкоду АЗС «Укр-Петроль» на загальну суму 1000 гривень та майнову шкоду ОСОБА_10 на загальну суму 6000 гривень.

19.12.2018 12 год. 00 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
19.12.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
Слідчий обґрунтовує клопотання наявністю ризиків передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України наступним.

Переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, що дає підстави вважати, що він з метою уникнення передбаченого покарання може ухилятися від органів досудового слідства та суду. До того ж, наявність на утриманні ОСОБА_6 дітей не стало стримуючим фактором вчинення особливого тяжкого злочину. Також, перебуваючи у трудових відносинах з ТзОВ «Рівне Транс», останній не уникнув можливості вчинити розбійний напад з метою особистого збагачення, що свідчить про повне нехтування та зневагу до суспільних відносин, що, у свою чергу, може призвести до реалізації ризику недотримання обов`язків, які можуть бути покладені у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності або ж можливості реально відбувати покарання у виді позбавлення волі, останній зможе переховуватися від досудового розслідування та (або) суду.

Не законно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних (передбачений п. З ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що ОСОБА_6 зможе впливати на інших підозрюваних ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , з метою розроблення плану дій або ж інших версій, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Також, зважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання лише у виді позбавлення волі, наявні підстави вважати, що ОСОБА_6 зможе впливати, шляхом погроз чи залякування, на потерпілих, з метою зміни ними наданих показів у якості потерпілих при їх допиті судом першої інстанції. Можливість впливати на потерпілих, шляхом застосування погроз чи фізичного або психологічного насильства, підтверджується самим характером та способом вчиненого розбійного нападу, із застосуванням зброї, (предмета, зовні схожого на пістолет травматичної дії), нанесення тілесних ушкоджень бейсбольною битою, використання екіпірування з метою неможливості ідентифікації правоохоронними органами.

На думку слідчого, слід врахувати тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину.
Окрім того, слідчий просить не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні розбійного нападу із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства.
Тому враховуючи вказані обставини, відносно ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
В судовому засіданні прокурор вважає, що клопотання є обґрунтованим та просить його задоволити.
Слідчий у судовому засіданні просить клопотання задоволити. Вважає, що жоден більш м`який запобіжний захід не усуне наявних ризиків.
Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що вину у вчиненому визнає, розкаюється, від правоохоронних органів переховуватися не мав наміру, просить застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Захисник підтримав позицію свого підзахисного, просив обрати більш м`який запобіжний захід..

Вислухавши підозрюваного та його захисника, доводи слідчого і прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
При розгляді клопотання встановлено, що слідчим відділенням Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001213 від 19 грудня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Відповідно до протоколу затримання - 19.12.2018 12 год. 00 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
19.12.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, а саме:у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно зі ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність постійного місця проживання, репутацію підозрюваного, його майновий стан, наявність судимостей та інше.
При цьому, наявність відповідних ризиків того, що підозрюваний може вчинити певні дії, передбачені ст. 177 КПК України є припущенням, але з певною значною долею вірогідності. Натомість сторона обвинувачення має довести можливість такого припущення не загальними міркуваннями, а конкретними фактами та обставинами, які підтверджуються відповідними доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.
У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.
Слідчий суддя переконалася, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, яє у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.
Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри, ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування, яке було розпочато 19.12.2018.
При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.
Всі докази перевіряються лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.
В клопотанні та в судовому засіданні доведено наявність ризику передбаченого ч. 3 ч. 1 ст. 177 КК України
Вказаний же в клопотанні ризик щодо можливості підозрюваного ухилитись від слідства та суду слідчим та прокурором не доведений, жодних фактичних даних щодо таких спроб не наведено. Навпаки при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений має на утриманні дітей, проживає із батьками пенсійного віку, що вказує на міцність соціальних зв`язків підозрюваного. Крім того, стороною обвинувачення не надано жодних доказів, що ОСОБА_6 вчиняв будь-які дії, які б вказували на бажання ухилитись від слідства та суду.
Інших доказів, які б давали достатні підстави вважати, що підозрюваний може ухилитись від слідства та суду, стороною обвинувачення надано не було.
Більш того матеріали клопотання не містять будь-яких негативних відомостей про особу обвинуваченого, зокрема, згідно із характеристики з місця його роботи, останній характеризується із позитивної сторони.
Згідно з ч. 2 ст. 1 КПК України Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
При розгляді справи «Боротюк проти України», рішення від 16.03.2011 року, Європейський суд з прав людини у п. 62 наголосив, що «існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів».
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Сам по собі факт того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, ще не є свідченням того, що до підозрюваного недостатньо застосування інших менш суворих запобіжних заходів.
За такого, при розгляді клопотання стороною обвинувачення не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При цьому, обираючи певний запобіжний захід слід враховувати одне із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження (в тому числі і запобіжних заходів) визначене в ст. 132 КПК України, а саме те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.
Обрання запобіжного заходу має забезпечувати баланс між інтересами підозрюваного та визначеними ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження та інтересами досудового розслідування.
Оскільки матеріали справи дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 та вказують на наявність ризику того, що він може впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних, але не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику, слідчий суддя вважає за доцільне обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту та необхідність покладення на підозрюваного додаткових обов`язків, які б унеможливили його перебування поза межами житла та дали змогу контролювати належну процесуальну поведінку підозрюваного. Матеріали клопотання не містять доказів, що такий запобіжний захід в даному випадку буде недостатнім, при цьому одночасно такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, забезпечить вказаний вище баланс приватних інтересів особи, її сім`ї та інтересів досудового розслідування.
На підставі викладеного та керуючись ст.176, 177, 178, 179, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України слідчий суддя
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання заступника начальника СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 яке погоджене прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001213 від 19 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , - запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця. Будераж, Здолбунівського району Рівненської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не судимого, водія ТОВ «Рівне транс», проживаючого у АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю строком на 60 (днів) -з 19 грудня 2018 року по 17 лютого 2019 року включно
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_6 :

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово;
- прибувати за першим викликом суду;
- прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні за першою вимогою.
- носити електронний засіб контролю;
- утримуватися від спілкування із підозрюваними, свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.
Згідно з ч.4 ст.181 КПК України копію ухвали направити для виконання за місцем проживання підозрюваного Здолбунівське відділення Острозького відділу поліції ГУНП і Рівненській області (вул.Небесної Сотні, 41, м.Здолбунів, Рівненська область) та зобов`язати негайно поставити на облік ОСОБА_6 і повідомити про це слідчого.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дубенського місцевої прокуратури ОСОБА_3 за місцем здійснення досудового розслідування.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 6 ст. 195 КПК України відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного, обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч.3 ст. 202 КПК України негайно доставити підозрюваного ОСОБА_6 до місця його проживання та звільнити з-під варти.
Ознайомити підозрюваного ОСОБА_6 під підпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та вручити копію.
Дата закінчення дії ухвали 17 лютого 2019 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя:

"21" грудня 2018 року - копію ухвали отримав
роз`яснено обов`язки покладені
на мене та наслідки їх невиконання _____ ОСОБА_6

_____ ОСОБА_5 .