Справа №585/4593/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/10/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника володільця арештованого майна ОСОБА_7 ,

третьої особи, щодо майна якої, вирішується питання про арешт - ОСОБА_8 ,

адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційні скарги головного лікаря КЗ Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_10 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.11.2018 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді старшому слідчому Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 поновлено строк на звернення з клопотанням та задоволено клопотання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене в ході обшуків приміщень КЗ Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни», в м. Ромни Сумської області по бульвару Московському, 29, і в с. Кілісникове Роменського району Сумської області.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, головний лікар КЗ Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» ОСОБА_11 та адвокат ОСОБА_10 , що діє в інтересах ОСОБА_8 (бухгалтера лікарні), подали апеляційні скарги, в яких:

- лікар ОСОБА_11 просив колегію суддів постановити нову ухвалу, якою скасувати ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 23.11.2018 року про накладення арешту на все вилучене в ході обшуку очолюваної ним установи майно;

- адвокат ОСОБА_10 , теж просив вказану ухвалу слідчого судді скасувати, однак частково, а саме в частині накладення арешту на готівкові кошти в сумі 9069 грн., та в цій частині просив постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого, а саме у накладенні арешту на вказану суму грошових коштів, відмовити.

На переконання лікаря ОСОБА_11 судовий розгляд справи був не повний, викладенні у судовому рішенні висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, клопотання слідчого про арешт майна, апелянт вважає надуманим, упередженим, безпідставним, необґрунтованим та незаконним, оскільки в ньому не вказана правова підстава для такого арешту, а також відсутні достовірні докази, які б слугували підставою для підозри посадових (службових) осіб лікарні у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім цього, в клопотанні слідчого не наведена сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вилучені документи та інші речі є доказами злочину, підлягають спеціальній конфіскації для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди чи з метою можливої конфіскації майна. Більше того, таке клопотання подано слідчим до суду поза межами встановлених на те строків, а сам же обшук, був проведений взагалі не уповноваженими на те особами.

Не може бути арештованим вилучене майно ще й з тих підстав, що воно відсутнє в переліку того, на відшукання якого, слідчим було надано дозвіл та воно не відноситься до предметів вилучених законом з обігу.

Також, у вступній та мотивувальних частинах рішення суддя не зазначив про:

- найменування (номер) кримінального провадження;

- закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа;

- сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження;

- встановлених судом обставин із посиланням на докази;

- мотивів неврахування окремих доказів та мотивів з яких він виходив при постановленні ухвали та положення закону, яким він керувався.

Крім цього, мотивувальна частина оскаржуваного рішення містить суперечності в частині накладення чи не накладення арешту на вилучені в ході обшуку грошові кошти.

Адвокат ОСОБА_10 наголошував на необґрунтованості та незаконності ухвали слідчого судді, оскільки вона, на його переконання, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування обставин які повинні бути підтверджені доказами.

Так, 14.11.2018 року в ході обшуку бухгалтерії лікарні із сейфу бухгалтера ОСОБА_8 були вилучені грошові кошти 3009 грн. (благодійних внесків) та 6060 грн. (коштів виручених від реалізації капусти), загальна їх сума - 9069 грн., які бухгалтер, під особисту матеріальну відповідальність, зберігала у себе для подальшого передання їх на розрахунковий рахунок лікарні. З огляду на це, ОСОБА_8 є тимчасовим володільцем вказаних грошей, а тому їх вилучення та подальший арешт порушило її право власності та є незаконним.

Крім цього, адвокат переконаний в тому, що арешт грошей спровокувало його звернення до суду зі скаргою про їх повернення після вилучення, оскільки ухвала слідчого судді від 15.11.2018 року, про надання слідчому дозволу на проведення обшуку в бухгалтерії лікарні, не містить дозволу на вилучення саме грошових коштів належних лікарні чи фізичним особам, а лише дозволяє відшукувати та вилучати бухгалтерські документи про обробіток землі, посів, збирання та оприбуткування врожаю 2018 року, його рух по складу та реалізації.

З огляду на викладене, адвокат вважає, поновлення слідчим суддею строку на звернення з клопотанням про накладення арешту, а також його подальше задоволення, незаконним, а посилання слідчого на необхідність проведення огляду вилучених документів в період з 16.11.2018 року до 20.11.2018 року, на думку апелянта, не може бути підставою для поновлення пропущених слідчим строків.

Крім цього, клопотання слідчого необґрунтоване, в ньому відсутні посилання на ризики, обґрунтованість підозри та воно не відповідає вимогам п.п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки в ньому не вказано про те, яким чином арешт готівкових коштів у сумі 9069 грн. буде виконувати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням. Кримінальне провадження розслідується за фактом розтрати зерна врожаю 2018 року, яке належить КЗ Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни». Тобто лікарня як юридична особа є потерпілим у цьому кримінальному провадженні. Накладення арешту на 9096 грн., які фактично є власністю лікарні, призвело до ненадходження коштів на рахунок установи і до нестачі у сумі 6060 грн., яку повинна погасити ОСОБА_8 своїми власними коштами.

Заслухавши суддю-доповідача, представника КЗ Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» ОСОБА_7 , бухгалтера лікарні ОСОБА_8 , адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтримали вимоги своїх апеляційних скарг, просили їх задовольнити, думку прокурора, який проти вимог апеляційних скарг заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 14.11.2018 до Роменської місцевої прокуратури надійшов рапорт від о/у МРВ № 2 УЗЕ в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 про те, що 14.11.2018 в с. Колісникове Роменського району Сумської області встановлено автомобіль марки ГАЗ, модель 3307 СПГ самоскид С, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1991 р.в., під керуванням ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив зерно пшениці та надав супровідні документи, а саме накладну б/н від 14.11.2018 в якій зазначено, що ФОП ОСОБА_15 відпустив ФОП ОСОБА_16 пшеницю фуражну в кількості 4270 кг. Під час спілкування з водієм ОСОБА_14 встановлено, що останній вже третій день вивозить зерно пшениці з підрозділу з реабілітації хворих та вирощування сільськогосподарської продукції комунального закладу Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни», яке розташоване в с. Колісникове Роменського району Сумської області до КХП в с. Засулля Недригайлівського району Сумської обл., що належить ОСОБА_16 .

За вказаним фактом 14.11.2018 року прокурором Роменської прокуратури внесено відомості в ЄРДР за № 0000157 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

14 листопада 2018 року слідчим СВ Роменського ВП ГУНП винесено постанову, погоджену з прокурором Роменської місцевої прокуратури, про проведення невідкладного обшуку господарських та адміністративних приміщень КЗ СОР «1ОСЛ м. Ромни», який територіально знаходиться поблизу с. Колісники Роменського р. Сумської обл., юридична адреса м. Ромни буль. Московський, 29, а також обшуку в бухгалтерії КЗ СОР «1ОСЛ м. Ромни» на території установи в м. Ромни, буль. Московський, 29.

Після проведення вказаних обшуків, відповідно до вимог ч.3 ст. 233 КПК України, 15.11.2018 року слідчий ОСОБА_12 звернулася до суду з відповідними клопотаннями про надання дозволу на проведення обшуків, які були задоволені ухвалами слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 15.11.2018 року (а.с. 14-16, а.с. 17-19).

Постановою слідчого Роменського ВП ГУНП в Сумській області від 20.11.2018 року, документи вилучені 14.11.2018 року під час проведення невідкладних обшуків визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000157 від 14.11.2018 року (а.с. 20-26).

21.11.2018 року старший слідчий СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 звернулася до слідчого судді з клопотанням про поновлення строку на його подачу та про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку приміщення вказаної лікарні майно, строк на звернення з яким, ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.11.2018 року поновлено, а вимоги клопотання задоволено (а.с. 54).

При розгляді зазначеного клопотання, враховуючи значний обсяг вилучених документів, огляд яких проводився з 16.11.2018 року до 20.11.2018 року, відповідно до вимог ч.1 ст. 117 КПК України, слідчий суддя вважав за необхідне поновити слідчому строк на звернення з клопотанням про арешт майна.

Також, на переконання суду вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, воно обґрунтовано визнано слідчим в якості речових доказів, має значення для вирішення кримінального провадження, слідчим доведено необхідність та доцільність накладення на нього арешту, а тому, з метою забезпечення його збереження, майно, в тому числі і грошові кошти, слід арештувати.

У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст.170 КПК, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З ухвали слідчого судді вбачається те, що слідчим суддею враховано термін проведення обшуків, враховано значну кількість вилучених документів, а тому на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про поновлення строку на звернення з клопотанням про арешт вилученого в ході обшуків майна.

З огляду на викладене, колегія суддів не може погодитись із доводами апеляційної скарги адвоката ОСОБА_10 про те, що такий строк слідчому поновлено судом безпідставно. Доводи адвоката про те, що зверненню з клопотанням про арешт передувала його скарга, жодним чином не впливають на обґрунтованість клопотання слідчого.

Щодо задоволення слідчим суддею іншого клопотання слідчого та накладення арешту на вилучене в ході обшуків майно, то з таким рішенням слідчого судді колегія суддів теж погоджується, оскільки наведені в клопотанні підстави для накладення арешту на майно, перевірялися судом першої інстанції, при цьому, були з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Так, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту, слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання вилученого майна речовими доказами та прийшов до вірного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Також, судом було перевірено і походження вилучених в ході обшуку грошових коштів та з безпосередніх пояснень бухгалтера лікарні ОСОБА_8 встановлено те, що останній гроші не належать, вони, за її ж словами, належать лікарні, а в неї були лише на тимчасовому зберіганні для подальшого передання їх на рахунок установи. З особистого майна ОСОБА_8 в ході обшуку нічого вилучено не було.

Враховуючи доводи клопотання слідчого, а також всі матеріали справи в своїй сукупності колегія суддів переконана в тому, що накладення арешту як на документи установи так і на вилучені в ході обшуку її грошові кошти є обґрунтованим, а тому твердження адвоката ОСОБА_10 про те, що накладення арешту на грошові кошти порушило право власності ОСОБА_8 , як їх тимчасового власника, слід визнати надуманими.

Також, колегія суддів не може погодитись і з твердженнями апелянтів про не доведеність слідчим підстав накладення арешту на майно, наявність ризиків та того, що таке майно може виступати доказами у справі, оскільки як вбачається з матеріалів справи вказані обставини виступали предметом дослідження слідчого судді в суді першої інстанції, ним була перевірена постанова слідчого про визнання тимчасово вилученого в ході обшуку майна речовими доказами, заслухані пояснення слідчого про обставини справи, зокрема про суть кримінального правопорушення, а також вислухано доводи слідчого про наслідки, які можуть бути в разі відмови в арешті та з врахуванням всіх обставин обґрунтовано задоволено клопотання слідчого.

При цьому, пред`явлення чи не пред`явлення на момент накладення арешту на майно особі (особам) підозри у вчиненні злочину не може виступати підставою для відмови у накладенні такого арешту.

Щодо тверджень адвоката ОСОБА_10 про те, яким чином арешт готівкових коштів у сумі 9069 грн. буде виконувати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням, то до них колегія суддів відноситься критично, оскільки як вбачається з матеріалів справи до ЄРДР було внесено відомості за ч.2 ст. 191 КК України, тобто привласнення, розтрата, або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. З фабули витягу з ЄРДР слідує те, що водієм ОСОБА_14 не один день перевозилось зерно пшениці за накладною відповідно до змісту якої ФОП ОСОБА_15 (який по факту на той час вже припинив свою підприємницьку діяльність) відпустив ФОП ОСОБА_16 пшеницю в кількості 4270 тон, однак за словами самого водія ОСОБА_14 зерно було ним вивезено із підрозділу з реабілітації хворих та вирощування сільгосппродукції КЗ Сумської ОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни». В ході ж обшуку лікарні було виявлено та вилучено грошові кошти, які перебували на зберіганні у бухгалтера та за словами якої належать лікарні. При цьому, встановлення органами досудового розслідування походження вилучених в ході обшуку готівкових грошей триває, а тому накладення на них арешту необхідне для забезпечення завдань кримінального провадження.

Щодо тверджень апелянта про проведення обшуку не уповноваженими на те особами, то їх колегія суддів вважає безпідставними з огляду на їх необґрунтованість.

Також, на переконання колегії суддів, не виступають підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді і твердження одного з апелянтів про те, що ухвала у своїй вступній та мотивувальній частинах не містить номеру кримінального провадження, закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, оскільки вони не спростовують суті заявленого клопотання слідчого та мотивів ухвали слідчого судді з яких воно було задоволено.

Щодо доводів апелянта про те, що слідчим суддею не було встановлено обставин справи, не наведено мотивів не врахування окремих доказів, мотивів з яких він виходив при постановленні ухвали та положення закону, яким він керувався, то до них колегія суддів відноситься критично та вважає їх надуманими, оскільки обставини справи, суть клопотання про арешт майна, слідчим суддею встановлена, а сама ухвала винесена з врахуванням положень статей кримінального процесуального закону які регулюють порядок накладення арешту на майно. При цьому, слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вдаватися до безпосередньої оцінки доказів у справі та наводити мотиви їх врахування чи, навпаки, не врахування, як на тому наголошує апелянт.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_11 про наявність в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали слідчого судді суперечностей в частині накладення чи не накладення арешту на вилучені в ході обшуку грошові кошти, то їх колегія суддів не може визнати як підставу для скасування судового рішення, оскільки зі змісту мотивувальної частини рішення вбачається те, як слідчим суддею встановлено походження грошових коштів та його вмотивована позиція щодо необхідності накладення на них арешту, при цьому наявність в кінці мотивувальної частини ухвали не змістовного речення, колегія суддів рахує як допущену судом описку.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційних скаргах, не вбачається.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення вимог апеляційних скарг, як того просили апелянти, та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.11.2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000157 від 14.11.2018 року, залишити без зміни, а апеляційні скарги головного лікаря КЗ Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_10 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4