У Х В А Л А

"11" грудня 2018 р. Справа153/1193/18

Провадження1-кс/153/470/18-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора Могилів-Подільської
місцевої прокуратури - ОСОБА_3
старшого слідчого СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського

ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши клопотання сторони кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000246 старшого слідчого СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця села Біла Ямпільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 по підозрі у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2018 року було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Так, приблизно о 17 годині 30 хвилин 15 серпня 2018 року ОСОБА_5 спільно зі своїми знайомими підозрюваним ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебував на березі річки Мурафа у селі Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області, неподалік від провулку Долинного. У цей час, поміж ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 з одного боку, та ОСОБА_7 з іншого боку, виникла словесна суперечка на побутовому ґрунті, під час якої у ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 на ґрунті особистої неприязні виник умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 та наніс йому один удар лівою ногою в ділянку грудної клітини. Від даного удару ОСОБА_7 впав на землю, та в той час коли знаходився на землі, то до нього підійшов ОСОБА_5 та почав наносити удари руками стисненими в кулак в ділянку грудної клітини, в ході чого наніс приблизно 5 ударів. В той час коли ОСОБА_5 наносив удари ОСОБА_7 , до нього приєднався підозрюваний ОСОБА_6 , який також почав наносити удари ОСОБА_7 в ділянку грудної клітини, та в ході цього наніс приблизно 3-4 удари руками стисненими в кулак. Нанісши зазначену кількість ударів ОСОБА_5 із підозрюваним ОСОБА_6 відійшли від ОСОБА_7 та після цього, він підвівшись на ноги, відійшов від зазначених осіб на незначну відстань, де знаходився деякий час. В подальшому, між даними особами знову почалася словесна суперечка під час якої ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 підійшли до ОСОБА_7 збивши його з ніг на землю, лежачого, тримаючи за ноги, затягли до русла річки Мурафа, де почали силоміць занурювати під воду, на 3-4 секунди, та при цьому занурили останнього не більше 10 раз. Припинивши занурювати ОСОБА_7 під воду, ОСОБА_5 із ОСОБА_6 витягли його на берег річки Мурафа, де положили спиною на землю та знаходячись відносно ОСОБА_7 по обидва боки, почали наносити останньому численні (точної кількості у ході досудового розслідування не встановлено) удари кулаками рук в ділянку грудної клітини. Внаслідок вказаних протиправних дій підозрюваного ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наступила смерть ОСОБА_7 .

Згідно висновку експерта №43 від 26.09.2018 при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 виявлені слідуючі тілесні ушкодження: переломи 6, 7, 8, 9 ребер зліва та 6, 7 ребер справа, синці по боковій поверхні грудної клітки справа, садна по боковій поверхні грудної клітки зліва, рана в ділянці брови справа, синці в ділянці нижньої та верхньої повіки лівого і правого ока, синець в ділянці нижньої щелепи зліва та лівої вушної раковини, крововилив в м`які тканини голови в лівій скроневій ділянці, садна в ділянці спини, садна по боковій поверхні лівого стегна, садно по внутрішній поверхні лівої гомілки, в нижній третині, садно по внутрішній поверхні лівого ліктевого суглобу, садно по тильній поверхні правої кисті.

Смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від закритої тупої травми грудної клітки, а саме: переломів 6, 7, 8, 9 ребер зліва, по середньо-ключичній лінії, переломів 6, 7 ребер справа, по середньо-ключичній лінії, синців по боковій поверхні грудної клітки справа, саден по боковій поверхні грудної клітки зліва, яка ускладнилась травматичним шоком (коефіцієнт шоку 0,8).

Дані тілесні ушкодження по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя на час їх утворення та між ними та настанням смерті ОСОБА_7 є причинний зв`язок.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, а саме - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, таке, що спричинило смерть потерпілого.

Стороною обвинувачення вказано на те, що вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину доводиться наступними матеріалами кримінального провадження: рапортом оперативного чергового Ямпільського ВП від 16.08.2018; протоколом огляду місця події від 16.08.2018 в с. Гальжбіївка; протоколом огляду трупа ОСОБА_7 , від 16.08.2018 протоколами слідчого експерименту від 16.08.2018; висновком експерта № 43 від 26.09.2018, а також протоколами допиту свідків.

У відповідності до вимог встановлених ст. ст. 276, 277 КПК України та в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, слідчим СВ Ямпільського ВП за погодженням з прокурором Могилів-Подільської місцевої прокуратури, після встановлення наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, 28 вересня 2018 року складено та вручено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, таке, що спричинило смерть потерпілого.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин за який санкцією ч.2 ст.121 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 ніде не працює, не навчається, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб немає.

Неодноразово підозрювався у вчиненні злочинів проти життя та здоров`я особи, а саме у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України від 15.08.2018, та злочину передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України від 05.01.2017.

ОСОБА_5 намагається переховуватись від органів досудового розслідування (постанова про оголошення в розшук від 02.10.2018).

Таким чином, такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, застава чи домашній арешт, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам підозрюваного ОСОБА_5 : переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експерта, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам впливати на свідків, експерта, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, сторона обвинувачення вважає за необхідне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні старший слідчий СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити, та обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Прокурор Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив суд застосувати до підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, так як дана міра запобіжного заходу є найбільш доречною відносно ОСОБА_5 , оскільки останній на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, переховувався від органів досудового розслідування та суду, а також може чинити тиск на свідків, так як вони є односельцями. Звернув увагу на те, що підозрюваний залишив відразу місце події. Окрім того, не має постійного місця проживання. Вказав, що стороною обвинувачення надано докази, які підтверджують наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Окрім того, у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки, а також підозрюваний підтвердив у судовому засідання обставини, які викладені у клопотання слідчого.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 просив суд застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказав, що буде з`являтися до слідчого чи суду за першим викликом, не збирається переховуватися, і бажає довести своє виправлення.

Заслухавши думку прокурора про необхідність задоволення клопотання, а також думку слідчого, підозрюваного, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків:

Згідно із змістом ст.ст.131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, які обумовлюють застосування такого запобіжного заходу по відношенню до ОСОБА_5 .

Стороною кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.121 КК України, а тому може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурор довід обґрунтованість підозри ОСОБА_5 наступними матеріалами кримінального провадження : рапортом оперативного чергового Ямпільського ВП від 16.08.2018; протоколом огляду місця події від 16.08.2018 в с. Гальжбіївка; протоколом огляду трупа ОСОБА_7 , від 16.08.2018 протоколами слідчого експерименту від 16.08.2018; висновком експерта № 43 від 26.09.2018, а також протоколами допиту свідків.

Підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює, не має постійного джерела доходів, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб немає, намагався переховуватись від органів досудового розслідування (був оголошений у розшук), що дає підстави суду вважати про існування ризику передбаченого п.1,ч.1, ст. 177 КПК України, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/ або суду.

Потерпілий ОСОБА_7 помер, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя на час їх утворення та стоять в причинному зв`язку зі смертю останнього.

Тому, суд вважає, що обрання відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року, визнано конституційною норму про те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.
Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України» остаточне рішення від 20 травня 2010 року п.34 передбачає, Суд вважає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з метою попередження можливості ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжувати злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, забезпечення виконання процесуальних дій, суд вважає необхідним клопотання задовольнити та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах 30 днів.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні - щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Зважаючи на те, що у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 121 КК України мала місце смерть потерпілого, тому відсутні підстави визначення розміру застави підозрюваному при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Приймаючи таке рішення, суд враховує, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції». На думку суду, суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад, спрямованих на захист найвищих цінностей в України, а саме громадського порядку та громадської безпеки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 193, 194, 195, 196 КПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання сторони кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000246 старшого слідчого СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Біла Ямпільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 (тридцять) днів - без права на заставу.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто з 11 грудня 2018 року.

Визначити 09 січня 2019 року датою закінчення строку дії даної ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий слідчий суддя ОСОБА_1