Справа № 202/8198/18
Провадження № 1-кс/202/9845/2018
УХВАЛА
Іменем України

28 грудня 2018 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області - ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000876 від 25 вересня 2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
27 грудня 2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно.
В своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на земельні ділянки за кадастровими номерами :01:002:0180 та :01:002:0185. Заборонити будь-яким особам, розпорядження та користування земельними ділянками за кадастровими номерами :01:002:0180 та :01:002:0185.

В судовому засіданні слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що не заперечує щодо накладання арешту на земельні ділянки, які належать йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки невідомі особи незаконно ними користуються.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку слідчого та власника майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на розпорядження майном може бути застосована лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про визнання речовим доказам від 14 грудня 2018 року, земельні ділянки за кадастровими номерами :01:002:0180 та :01:002:0185 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000876.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є законним, обґрунтованим, таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, та підлягає задоволенню, оскільки для збереження речових доказів, необхідне накладення арешту на майно, а саме на земельні ділянки за кадастровими номерами :01:002:0180 та :01:002:0185.
Керуючись ст. ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно - задовольнити.
Накласти арешт земельні ділянки за кадастровими номерами :01:002:0180 та :01:002:0185, які на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належать ОСОБА_4 .

Заборонити будь-яким особам, розпорядження та користування земельними ділянками за кадастровими номерами :01:002:0180 та :01:002:0185.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського Апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1