Справа № 204/8477/18
Провадження №1-кс/204/2916/18
УХВАЛА
іменем України

03 грудня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 у порядку ст. 206 КПК України про визнання позбавлення свободи незаконним, -

ВСТАНОВИВ:
Представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою у порядку ст.206 КПК України, в якій просить визнати незадокументоване позбавлення ОСОБА_3 свободи 04 вересня 2018 року з 10 год. 56 хв. до 16 год. 45хв. свавільним, визнати його затримання 04 вересня 2018 року незаконним і таким, що порушує ст. 29 Конституції України, ст.208 і ст.209 КК України та п.п. «с» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод; зобов`язати прокурора забезпечити додержання прав заявника та надати слідчому судді та стороні захисту докази підстав затримання заявника за п.п.1,2 ч.1 ст.208 КПК України; зобов`язати слідчого провести перевірку для встановлення фактичного часу доставлення затриманого з місця обшуку до місця документування його затримання.
В обгрунтування скарги зазначає, що 04 вересня 2018 року ОСОБА_3 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про що прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 складено протокол. Вважає, що вимогам ч.5 ст.208 КПК України протокол затримання ОСОБА_3 не відповідає. Зазначає, що згідно вступної частини протоколу затримання ОСОБА_3 був затриманий 04 вересня 2018р. о 16 год. 45хв. в приміщенні Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області за адресою: м. Нікополь, вул. Станіславського, буд.1. В той же час, в матеріалах кримінального провадження наявний протокол обшуку квартири АДРЕСА_1 , обшук якої за участю ОСОБА_3 було проведено 04 вересня 2018 року в період часу з 09 год. 10 хв. до 10 год. 56 хв. На думку заявника, очевидним є те, що відразу після закінчення обшуку, ОСОБА_3 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України і в якості затриманого доставлений до приміщення Нікопольського ВП ГУ НП у Дніпропетровській області, яке є місцем документування факту затримання, а час 16 год. 45хв. є часом складання протоколу затримання. Матеріали кримінального провадження не дозволяють встановити час доставлення затриманого ОСОБА_3 з приміщення квартири до приміщення відділення поліції. Відтак вважає, що залишається не документованим затримання ОСОБА_3 з 10 год. 56 хв. до 16 год. 45хв., оскільки невідомо де він перебував у цей час і в якому процесуальному статусі. Враховуючи викладене, представник скаржника змушена звернутися до суду із зазначеною заявою.
Представник заявника ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 , належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилася. До початку судового засідання надала суду письмову заяву-повідомлення, у якій зазначила, що між нею та ОСОБА_3 виник конфлікт інтересів, який унеможливлює подальше надання нею правової допомоги, а тому просить вважати договір про надання правової допомоги від 12 вересня 2018 року №07/18 достроково розірваним з 03 грудня 2018 року.

Заявник ОСОБА_3 належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився. До початку судового засідання надав суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності, скаргу підтримує та просить задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився. До початку судового засідання надав суду письмову заяву у якій просив відмовити у задоволенні скарги.

Слідчий ГУНП в Дніпропетровській області належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні встановлено, що заявник звернувся з даною заявою до суду в порядку ст. 206 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Частиною 2 ст. 206 КПК України визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Вирішуючи заяву суд виходить з наступного.

Статтею 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, чинним Кримінальним процесуальним кодексом України до повноважень слідчого судді, у тому числі й в порядку ст. 206 КПК України, не віднесено визнання незадокументованого позбавлення свободи свавільним, визнання затримання незаконним і таким, що порушує ст. 29 Конституції України, ст.208 і ст.209 КК України та п.п. «с» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зобов`язання прокурора забезпечити додержання прав заявника та зобов`язати його надати слідчому судді та стороні захисту докази підстав затримання заявника за п.п.1,2 ч.1 ст.208 КПК України, а також зобов`язання слідчого провести перевірку для встановлення фактичного часу доставлення затриманого з місця обшуку до місця документування його затримання.

Обставини позбавлення ОСОБА_3 свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнення з-під варти після внесення застави в установленому КПК України порядку в судовому засіданні не встановлені та заявник на такі обставини в своїй заяві не посилається.

Враховуючи викладене у задоволенні заяви ОСОБА_3 у порядку ст. 206 КПК України про визнання позбавлення свободи незаконним слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.24, 202, 206, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 у порядку ст. 206 КПК України про незаконне тримання під вартою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: