Справа № 577/2330/18
Провадження № 1-кп/577/56/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000516 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта неповна загальна середня, працюючої помічником вихователя в Козацькій НВК ЗОШ І-ІІІ ступенів ДНЗ, раніше не судимої, -

за ст.ст. 358 ч.1, 358 ч.3, 358 ч.4, 190 ч.1 КК України , -

В С Т А Н О В И В :

02.02.2016 р. у невстановлені досудовим слідством час та місці обвинувачена ОСОБА_6 підробила офіційний документ, який надає права з метою використання, а саме внесла до декларації недостовірні відомості про наявність додаткових джерел для існування, а саме не повідомила про доходи від трудової діяльності її чоловіка ОСОБА_7 , які він отримував працюючи у Бочечківському лісництві ДП Конотопський лісгосп з серпня 2015 р. по січень 2016 р. Внаслідок чого за період з 01.02.2016 р. по 31.07.2016 р. з державного бюджету незаконно отримала надлишково нарахованої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на суму 6848,94 грн., які їй були перераховані на її банківський рахунок.

Крім того, 29.08.2016 р. та 07.02.2017 р. у невстановлені досудовим слідством час та місці обвинувачена повторно підробила офіційний документ, який надає права з метою використання, а саме внесла до декларації недостовірні відомості про наявність додаткових джерел для існування, а саме не повідомила про доходи від трудової діяльності її чоловіка ОСОБА_7 , які він отримував працюючи у Бочечківському лісництві ДП Конотопський лісгосп з лютого по липень 2016 р., з серпня 2016 р. по січень 2017 р. Внаслідок чого за період з 01.08.2016 р. по 31.01.2017 р. та 01.02.2017 р. по 31.07.2017 р. з державного бюджету незаконно отримала надлишково нарахованої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям на суму 3459,48 грн., які їй були перераховані на її банківський рахунок.

02.02.2016 р., 29.08.2016 р. та 07.02.2017 р. ОСОБА_6 використала завідомо підроблені документи, а саме декларації, до яких внесла неповні відомості про наявність додаткових джерел для існування, що виразилось у невказанні та неповідомленні про доходи від трудової діяльності за різними формами працевлаштування її чоловіка ОСОБА_7 , та подала їх до Управління праці та соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації, за результатами чого їй було виплачено надлишково нараховану державну соціальну допомогу на загальну суму 12326,16 грн.

Крім того, ОСОБА_6 при зверненні 02.02.2016 р., 29.08.2016 р. та 07.02.2017 р. до Управління праці та соціального захисту населення Конотопської райдержадміністрації для призначення їй державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сімї, будучи попередженою про обовязок вчасно повідомляти органи соціального захисту населення про зміну у складі сімї, працевлаштування та про інші обставини, що можуть вплинути на виплату допомоги, шляхом обману умисно вносила до декларації неповні відомості про наявність додаткових джерел для існування, що виразилось у неповідомленні про доходи від трудової діяльності за різними формами працевлаштування її чоловіка ОСОБА_7 . Внаслідок чого з державного бюджету незаконно отримала надлишково нараховану державну соціальну допомогу за період з 01.02.2016 р. по 31.07.2016 р. на суму 6848,94 грн., з 01.08.2016 р. по 31.01.2017 р. на суму 3459,48 грн., з 01.02.2017 р. по 31.07.2017 р. на суму 2017,74 грн., а всього на загальну суму 12326,16 грн.

В судовому засіданні обвинувачена вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнала повністю, підтвердила обставини їх скоєння, вказані в обвинувальному акті, щиро розкаялась у вчиненому і просить затвердити угоду про примирення з потерпілим.

Таким чином, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів повністю доведена і її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст.358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, за ч.3 ст.358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене повторно, за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документу та за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Під час судового засідання між представником потерпілого та обвинуваченою укладена угода про примирення від 27.02.2019 р., згідно якої ОСОБА_6 безумовно визнає себе винною у скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 190 ч.1, 358 ч.1, 358 ч.3, 358 ч.4 КК України при обставинах вказаних в обвинувальному акті. Сторони погоджуються, що остання має понести покарання за ст. 190 ч. 1 КК України у виді 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 680 грн., ст.358 ч.1 КК України у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 850 грн., ст. 358 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 1190 грн. та ст. 358 ч. 4 КК України у виді 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 510 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворих, остаточно призначити покарання 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 1190 грн.

Обвинуваченій і представнику потерпілого роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, і наслідки умисного невиконання угоди.

Суд вважає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, вона укладена з додержанням порядку, добровільно без будь-якого примусу, про що свідчать дані в судовому засіданні пояснення обвинуваченої та представника потерпілого. Узгоджена між останніми міра покарання відповідає санкціям ст.ст. 190 ч.1, 358 ч.1, 358 ч.3 із застосуванням ст. 69 КК України, 358 ч.4, 70 КК України, завдана матеріальна шкода потерпілому відшкодована в добровільному порядку, обвинувачена щиро розкаялась у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочинів. За таких обставин укладена угода відповідає вимогам КПК України і може бути затверджена судом.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченої заявив клопотання про застосування до ОСОБА_6 Закону України Про амністію у 2016 році, оскільки має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Згідно зі ст.12 КК України вчинені обвинуваченою злочини є невеликої тяжкості.

Відповідно до частин 1,2 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

За приписом ст.3 наведеної норми установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав сили Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Згідно положення ст. 1 п. «в» цього Закону звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до статті 12 КК України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визаних інвалідами.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, відносно яких не позбавлена батьківських прав (а.с. 137-138).

Обмежень щодо застосування до обвинуваченої амністії, визначених ч.4 ст.86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, раніше амністія до неї не застосовувалася.

За таких обставин до обвинуваченої необхідно застосувати амністію та звільнити від відбування призначеного покарання.

Керуючись ст.86 КК України, ст.ст. 124, 368, 370, 371 , 471, 473, 475 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 27.02.2019 року укладену між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 190 ч.1, 358 ч.1, 358 ч.3, 358 ч.4, 70 КК України і призначити покарання:

за ст.190 ч.1 КК України - 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 680 грн;

за ст.358 ч.1 КК України - 50 неоподаткованого мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 850 грн;

за ст.358 ч.3 КК України - із застосуванням ст. 69 КК України 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 1190 грн;

за ст.358 ч.4 КК України - 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 510 грн.

Згідно ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворих, остаточно призначити покарання 70 неоподаткованого мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 1190 грн.

На підставі ст.1 п. в Закону України Про амністію у 2016 році звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору

Суддя: ОСОБА_1