ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/889/18 Справа № 175/3799/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року, якою задоволено клопотання засудженого та його захисника про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_7
Засуджений ОСОБА_8 .
Захисник ОСОБА_9
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити матеріали на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
В обґрунтування вказав, що суд під час розгляду клопотання не в повному обсязі дослідив всі обставини, які вливають на об`єктивність та повноту судового розгляду щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання. Оскільки в судовому засіданні не доведено, яким саме чином ОСОБА_8 під час відбування покарання виправився та чим це підтверджено. Судом не було витребувано виконавчі провадження відносно засудженого, які відкриті на підставі вироку та на момент розгляду клопотання не закриті, що свідчить про відношення засудженого до скоєних злочинів. В судове засідання не викликані уповноважені особі установи де відбуває покарання ОСОБА_8 у виді виправних робіт, а тому не з`ясовано як саме виправився засуджений.
Оскаржуваною ухвалою клопотання ОСОБА_8 та його захисника про застосування до нього ст. 81 КК України задоволено та звільнено умовно-достроково від призначеного покарання у виді виправних робіт за місцем роботи засудженого на строк 2 роки з утримання із суми заробітку в дохід держави 20 відсотків щомісяця.
Мотивуючи свою ухвалу суд зазначив, що вивченням особової справи засудженого ОСОБА_8 встановлено, що ОСОБА_10 працює на посаді менеджера оптової торгівлі в ПП «ПРОМ-Д». Судом також встановлено, що ОСОБА_10 з місця роботи характеризується позитивно, про що свідчить відповідна характеристика, та характеристика з органу пробації. За місцем мешкання засуджений негативних характеристик не має, зауважень та скарг від мешканців с. Спаське до Спаської сільської ради не надходило, про що також свідчить позитивна характеристика за місцем проживання.
Державна установа «Центр пробації» у Дніпропетровській області, де перебуває особова справа засудженого ОСОБА_11 зазначає, що негативні характеристики відсутні. Крім вказаного, ОСОБА_10 має на утриманні малолітню дитину, займається його вихованням та матеріальним утриманням.
Тому, суд прийшов до висновку, що підстав для відмови в задоволенні клопотання судом не встановлено.
Заслухавши суддю доповідача, думки прокурора який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, засудженого та його захисника які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши та перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з ухвали, судом першої інстанції вказані вимоги закону не були дотримані в повному обсязі.
Згідно зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно - дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з вимогами ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч. 3 ст. 81 КК України.
Отже, зі змісту вказаної норми випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» від 26.04.2002 року, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, ощадливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.
При розгляді матеріалів справи суд прийшов до правильного висновку про фактичне відбуття засудженим ОСОБА_8 трьох чвертей строку покарання.
І хоча умовно-дострокове звільнення є актом заохочення і застосовується тільки до тих засуджених, які сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і таке звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду, оцінюючи поведінку засудженого та відношення його до праці, місцевий суд з огляду на діюче законодавство повинен був проаналізувати всі дані по справи та прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Разом з тим, як вбачається із наявного в матеріалах справи технічного запису судового засідання та журналу судового засідання від 17.10.2018 року, прокурором ОСОБА_6 заявлялось клопотання, про витребування інформації із Новомосковського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області, про наявні відносно ОСОБА_8 виконавчі провадження, відкриті на підставі вироку суду відносно останнього в рахунок відшкодування шкоди потерпілим по кримінальній справі, оскільки станом на 17.10.2018 року наявні відомості, що виконавчі провадження відносно ОСОБА_8 не закриті, у зв`язку із непогашенням останнім суми матеріальної шкоди потерпілим від розбійних нападів, вчинених засудженим, що свідчить про відношення засудженого до вчинення ним злочинів.
Також заслуговують на увагу доводи прокурора стосовно того, що в судовому засіданні не викликались уповноважені особи ПП ПРОМ-Д, на якому ОСОБА_8 відбуває покарання у виді виправних робіт, посадові особи уповноваженого органу пробації, з метою з`ясування як саме виправився засуджений та в чому безпосередньо це виразилось, що беззаперечно є неповнотою судового розгляду.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення - є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення права на захист, змагальності сторін у процесі, законності та одночасно обґрунтованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати в той час як доводи прокурора стосовно неповноти судового розгляду заслуговують на увагу.
Оскільки у кримінальному провадженні згідно до ст. 404 КПК України, апеляційний суд встановив помилковість висновків суду, однак процесуально позбавлений можливості постановити нове судове рішення, то за відсутності іншого законодавчо визначеного способу забезпечення виконання завдань кримінального судочинства (стаття 2 КК), змушений застосувати найприйнятніший спосіб розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, під час якого мають бути усунені зазначене неправильне застосування кримінального процесуального закону,слід витребувати та дослідити матеріали особової справи засудженого, розглянути інші доводи апеляційних скарг сторони захисту та заперечення прокурора, враховуючи досліджені докази протягом розгляду клопотання, постановити законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 539 КПК України, ст. 81 КК України колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року, якою засудженого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнено умовно-достроково від призначеного покарання у виді виправних робіт за місцем роботи засудженого на строк 2 роки з утриманням із суми заробітку в дохід держави 20 відсотків щомісяця скасувати.
Призначить новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4