Провадження №: 1-кп/755/1164/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
"30" липня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження № 0005732 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, працюючого, перебуваючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження № 0005732 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 червня 2018 року відносно ОСОБА_5 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 16 серпня 2018 року.

У судовому засіданні прокурор зазначив про доцільність продовження ОСОБА_5 строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, розгляд провадження на даний час тільки розпочинається, свідки не допитані, кримінальне правопорушення є тяжким, обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки перебував у розшуку, може впливати на свідків, а тому підстав для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який відсутні. Зокрема, зазначив, що обвинувачений порушив умови попереднього запобіжного заходу у вигляді застави та Апеляційним судом м. Києва йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували щодо продовження строку тримання під вартою останньому, зокрема, захисник зазначив, що клопотання прокурора є необґрунтованим, не наведені всі ризики, його підзахисний хворів, тому можливо змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Так, згідно зі ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 висунуто обвинувачення за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Вирішуючи питання про обрання чи продовження обвинуваченому запобіжного заходу увигляді тримання під вартою судом враховуються дані про особу обвинуваченого, на цей час не допитані свідки у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_5 обвинувачується серед іншого у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, докази, передбачені ст. 84 КПК України, з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені, тому з урахуванням наведених даних, суд уважає, що обставини, регламентовані ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними.

Крім того, відносно ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні було ухвалено вирок, який ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 червня 2018 року скасовано. Як пояснив сам ОСОБА_5 йому було відомо про розгляд провадження в Апеляційному суду м. Києва, однак, у подальшому він не з`являвся до суду, як зазначив захисник, проходив курс лікування від наркоманії.

Зокрема, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 червня 2017 року ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні було оголошено в розшук та 05 березня 2018 року ухвалою цього ж суду йому змінено запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою, так як ним були порушені умови обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.

Також, у судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому судом було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зі строком дії, який, закінчується, однак, на даний час, у зазначений строк неможливо закінчити судовий розгляд з огляду на наявність об`єктивних передумов.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).

Так, у цій справі, строк утримання обвинуваченого під вартою не виходить за межі, визначені КПК України, є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов, регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто тривалість строк утримання під вартою відповідає критерію розумності.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 199, 331, 369 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, українцю, громадянину України, із середньо-спеціальною освітою, працюючому, перебуваючому у цивільному шлюбі, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому в силу ст. 89 КК України, у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції Українистроком не більше двох місяців, тобто до 30 вересня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя