Справа № 344/4172/19
Провадження № 1-кп/344/561/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 06.04.2012 року за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.04.2015 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців; вироком Калуського районного суду Івано-Франківської області від 21.09.2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.12.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців; вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.12.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, РНКОПП: НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 , маючи не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив нові корисливі злочини проти власності за наступних обставин.

Так, в період часу з 20год. 00хв. 17.01.2019 року по 08год. 30хв. 18.01.2019 року ОСОБА_8 , перебуваючи у дворі будинку № 5 по вул. Тролейбусна в м. Івано-Франківськ, побачив автомобіль марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , бежевого кольору, який перебуває у приватній власності ОСОБА_6 , тоді в ОСОБА_8 виник умисел на таємне заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно та повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 підійшов до вказаного автомобіля, після чого, застосувавши фізичну силу, відчинив капот автомобіля, чим забезпечив собі доступ до моторного відділення автомобіля, звідки в подальшому таємно викрав акумуляторну батарею марки «ІСТА», вартість якої згідно з висновком експерта № CЕ-19/109/26-16АВ/19 від 13.02.2019 року становить 881грн. Після чого ОСОБА_8 з викраденим майном покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього, в період часу з 17год. 20хв. 17.01.2019 року по 08год. 30хв. 18.01.2019 року ОСОБА_8 , перебуваючи у дворі будинку № 2 по вул. Тролейбусна в м. Івано-Франківськ, побачив автомобіль марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_3 , бежевого кольору, який перебуває у приватній власності ОСОБА_7 , тоді в ОСОБА_8 виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 , діючи умисно та повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного автомобіля, після чого, застосувавши фізичну силу, відчинив капот автомобіля, чим забезпечив собі доступ до моторного відділення автомобіля, звідки в подальшому таємно викрав акумуляторну батарею марки «ІСТА», вартість якої згідно з висновком експерта № СЕ-19/109/26-20АВ/19 від 13.02.2019 року становить 757грн. В подальшому ОСОБА_8 з викраденим майном покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену вище суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені вище обставини викрадення акумуляторних батарей з автомобілів, які належать потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У вчиненому ОСОБА_8 щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу та дають можливість вирішити питання речових доказів та судових витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості (ч. 2 ст. 185 КК України); дані про особу винного; його вік; стан здоров`я та його майновий стан; те, що він за місцем проживання характеризується посередньо; без зареєстрованого місця проживання; не працює; неодружений; на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також те, що він раніше неодноразово судимий востаннє 10.12.2018 року Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, потерпілих та обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_8 на шлях виправлення не став та через 1 місяць після ухвалення Івано-Франківським міським судом вироку щодо нього за ч. 2 ст. 185 КК України вчинив нові корисливі злочини, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ст. 71 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Крім цього, відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід задовольнити в повному обсязі, оскільки розміри заподіяної шкоди не оспорюються учасниками судового провадження та визнаються самим обвинуваченим ОСОБА_8 .

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, а питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2018 року, та визначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 04 березня 2019 року, зарахувавши в строк покарання частково відбуте ним покарання за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2018 року.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити, стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_2 , - 881 (вісімсот вісімдесят одну) гривню на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити, стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого по АДРЕСА_3 , - 757 (сімсот п`ятдесят сім) гривень на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави 5720 (п`ять тисяч сімсот двадцять) гривень процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз.

Речові докази: сліди долоні та пальця руки, дактилокарти (постанова слідчого від 26.02.2019 року), а також записаний 28 лютого 2019 року CD-R диск (постанова слідчого від 28.02.2019 року) зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1