Справа № 589/964/19
Провадження № 1-кс/589/535/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2019 року м. Шостка

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання старшого слідчого Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_7 , що погоджено з прокурором Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Вороніж Сумської області, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого (в цьому ж населеному пункті) за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2019 на вирішення слідчого судді передано дане клопотання. Слідчий вказує, що 09.03.2019 ОСОБА_6 був затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України та поміщений до ІТТ № 2 (м. Шостка) ГУНП в Сумській області. В цей же день йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, вказуючи на наявність ризиків невиконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, можливістю переховування від органів досудового розслідування, впливу на свідків тощо у випадку відмови в задоволенні клопотання або ж застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу.

Зокрема, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України на думку прокурора підтверджується тим, що у ОСОБА_6 відсутнє постійне джерело доходів, що підтверджується відсутністю трудової зайнятості та відсутністю стійких соціальних зв`язків, крім того зважаючи на тяжкість покарання за вчинене правопорушення, не можна виключати того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку прокурора підтверджується тим, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин проти власності, що свідчить про його грубе нехтування суспільними нормами моралі та поваги прав інших громадян на недоторканість житла і прав власності, а також вказує на його небажання виправлятися, що в свою чергу може призвести до продовження подальшої злочинної діяльності останнього.

Наявність ризику, передбаченого п. 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, на думку прокурора підтверджується тим, що ОСОБА_6 кримінальне правопорушення вчинив свідомо, вибравши неповнолітнього потерпілого, який не здатний чинити йому опір. Наразі досудове розслідування по даному кримінальному провадженню триває, всі обставини кримінального правопорушення не встановлено, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 може перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, незаконно впливати на неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , інших свідків, оскільки мешкає з ними в одному населеному пункті.

Також, наявність даного ризику, підтверджується тим, що під час вчинення кримінального правопорушення підозрювані, серед яких був ОСОБА_6 завдали тілесні ушкодження неповнолітньому потерпілому, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 також може перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, незаконно впливати на неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та інших свідків.

Наявність даного ризику, на думку прокурора підтверджується тим, що під час вчинення кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_9 перебував із сокирою в руках, а підозрюваний ОСОБА_10 перебував із предметом схожим на пістолет, тим самим створювали психологічний тиск на неповнолітнього потерпілого, який приймав демонстрацію вказаних предметів як загрожу свого життя та здоров`я. Натомість, підозрюваний ОСОБА_6 жодних зауважень своїм спільникам не робив, тим самим погодився на демонстрацію даних предметів, для вчинення психологічного тиску на неповнолітнього потерпілого. Обставини та зухвалість вчиненого кримінального правопорушення, із застосуванням предметів схожих на сокиру та пістолет, свідчать про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_6 .

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив, вказуючи на обставини, які передували його появі у будинку АДРЕСА_3 . Зокрема, вказав, що співмешканець ОСОБА_11 - ОСОБА_12 напередодні побив його та відібрав паспорт громадянина України. Маючи потребу їхати на заробітки, з метою забрати свій паспорт ОСОБА_6 з "групою підтримки" ( ОСОБА_10 , ОСОБА_13 . ОСОБА_9 ) прибули до вищевказаного будинку. Вказав, що завдав ОСОБА_8 удару по обличчю, оскільки останній побив мати ОСОБА_6 , яка є інвалідом та пересувається на візку.

Підозрюваний також вказав, що є інвалідом з дитинства по зору, вказавши, що внаслідок побиття його ОСОБА_12 у нього прогресує погіршення зору. З урахуванням даних обставин просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підтримала позицію свого підзахисного.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України закріплено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0000276 від 09.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Фактичні обставини (з витягу з ЄРДР): 09.03.2019 близько 01:20 год. ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, проникли до буд. АДРЕСА_3 , де вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я, а також з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, погрожуючи сокирою та предметом схожим на пістолет, заволоділи майном ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , в результаті чого їм заподіяна матеріальна шкода.

Слідчим суддею встановлено, що підозра ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України підтверджується протоколом огляду місця події, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , протоколами допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколом обшуку житла ОСОБА_16 .

Як вказує Європейський суд з прав людини, "...факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обгрунтувати засудження, а пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією у процесі розслідування кримінальної справи" (рішення Мюррей проти Сполученого Королівства від 28 жовтня 1994 року, п. 55).

Враховуючи дану позицію, слідчий суддя вважає, що про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_6 та причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення свідчать вищезазначені докази їх сукупності, яких на даній стадії достатньо для висновку про обґрунтованість підозри, яка, по суті, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення "Фокс, Кемпбелл та Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32).

Частиною 1 ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин які слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити (з урахуванням ризиків зазначених у статті 177 КПК України) при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу. Пр цьому процес підготовки, розгляду та вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу має відповідати загальним засадам кримінального провадження, передбаченим ст. 7 КПК України до яких, зокрема, відноситься змагальність.

З доказів, доданих до клопотання вбачається, що підозрюваний судимості не має, статусу підозрюваного чи обвинуваченого в будь-яких інших кримінальних провадженнях також не має, негативної характеристики йому не надано. Відомості про бродяжницький, інший антисоціальний спосіб життя або про негативну репутацію (в будь-яких проявах) слідчому судді не надано.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваного затримано за місцем проживання, будь-якого спротиву ним в процесі затримання не здійснювалось.

Вказуючи, що ризик переховування підозрюваного від слідства та суду оцінюється не лише виключно на підставі суворості можливого покарання, а з урахуванням низки інших відповідних факторів: особи підозрюваного, його соціального та майнового стану, слідчий у клопотанні не вказав, а прокурор в судовому засіданні не довів, що т.зв. "інші відповідні фактори" вказують на ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.
Таким чином, ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування домінуючого значення не має, хоч і не виключається.

На думку прокурора ризик вчинення підозрюваним іншого злочину полягає в тому, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин проти власності, що свідчить про його грубе нехтування суспільними нормами моралі та поваги прав інших громадян на недоторканість житла і прав власності, а також вказує на його небажання виправлятися, що в свою чергу може призвести до продовження подальшої злочинної діяльності останнього.
Однак, дані обставини жодним доказом не підтверджений та, як вже було встановлено, ОСОБА_6 не є підозрюваним чи обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні, судимості не має, а тому слідчий суддя дані припущення взагалі не може взяти до уваги.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи позицію Європейського Суду згідно якої запобіжний захід, який передує покаранню за вироком суду не можна ототожнювати (рос. мовою "предвосхищать") з покаранням ("Корчуганова проти Росії" рішення від 08 липня 2006 року, заява № 75039/01), слідчий суддя приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази не підтверджують обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів вчинення злочину, тяжкість покарання, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя приходить до переконання, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому слідчий суддя враховує, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання за наявності мінімального ризику переховування та можливого впливу на потерпілих є явно недостатнім, а запобіжний захід у вигляді застави застосувати неможливо з огляду на відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу, достатнього для внесення застави у розмірі, передбаченому ст. 182 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 2 даної статті домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням досліджених обставин, передбачених ст. 178 КПК України та оцінивши мету та підстави застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу слідчий суддя вважає, що підстав застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою недостатньо, однак, є підстави застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 194 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, на строк 60 діб, заборонивши йому залишати житло - будинок АДРЕСА_2 , зобов`язавши підозрюваного прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та до суду за першою вимогою та покласти на нього такі обов`язки:

1) не відлучатися з вищевказаного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання,

3) носити електронний засіб контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали з дня її оголошення та по 24 годину 09 травня 2019 року.

Дію затримання припинити, звільнити підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1