Справа №127/9364/17
Провадження №1-в/127/208/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,
представника адміністрації Вінницької ВК №86 - ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду №12 в м. Вінниці, в режимі відеоконференції, клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2017 року за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 71 КК України більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2018 року за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 71 КК України більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України, яке мотивоване тим, що засуджений позитивно характеризується, має заохочення, працевлаштований за місцем відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Представник Вінницької виправної колонії (№ 86) ОСОБА_5 в судовому засіданні при вирішенні клопотання засудженого поклався на розсуд суду.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що підстави для застосування відносно ОСОБА_4 ст. 82 КК України відсутні через недоведеність поведінкою та ставленням до праці засудженого його виправлення та перевиховання.

Дослідивши клопотання засудженого, заслухавши пояснення представника Вінницької виправної колонії (№ 86) та думку прокурора з приводу заявленого засудженим клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.
Так, судом встановлено, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2017 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а також відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 22.03.2017 року, кінець строку 22.07.2021 року, строку відбув 06.01.2019 року.
Відповідно до положень ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Згідно з правилами, визначеними в п. 2 ч.4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Суд погоджується з позицією, висловленою в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», відповідно до якої заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України).
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
Встановлюючи підстави застосування ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_4 , судом, зокрема, встановлені наступні обставини. Так, згідно характеристики Вінницької виправної колонії № 86, засуджений ОСОБА_4 прибув у Вінницьку виправну колонію № 86 21.08.2017 року із УВП №1 м. Вінниці, де під час перебування режим утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався. За період відбування покарання у Вінницькій ВК № 86 характеризується посередньо, режим утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи заохочувався лише один раз, згідно наказу начальника державної установи «Вінницька виправна колонія № 86» №32/ОД-19 від 04.01.2019 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці ОСОБА_4 оголошено подяку.
Щодо оціночних підстав заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, які передбачені ч. 3 ст. 82 КК України, то суд враховує ту обставину, що засуджений ОСОБА_4 звертався до адміністративної комісії установи із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, однак 22.04.2018 року адміністративна комісія відмовила засудженому в застосуванні ст. 82 КК України через те, що засуджений не став на шлях виправлення.
Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу довели своє виправлення та стали на шлях виправлення, для цього дані про особу засудженого оцінюються їх сукупності, в тому числі дані про попередні судимості.
Так, згідно особової справи ОСОБА_4 , останній являється особою раніше неодноразово судимою за умисні корисливі злочини, останній злочин вчинив 01.03.2017 року, тобто після постановлення відносно нього вироку 16.06.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області - під час іспитового строку, що свідчить про те, що засуджений належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин, за який на даний час відбуває покарання. ОСОБА_4 хоча і працевлаштований днювальним у відділенні соціально-психологічної служби та виконує поставлені завдання, однак відповідно до характеристики потребує постійного нагляду з боку представника адміністрації. У відношенні до представників адміністрації відноситься ввічливо з метою поблажливого ставлення до себе.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність лише формально-юридичних, проте, відсутність в повному обсязі оціночних підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_4 , оскільки на підставі повного та всебічного вивчення усіх даних про особу засудженого, суд не вбачає наявності достатніх доказів, які б свідчили, що засуджений став на шлях виправлення, а тому приходить до переконання, що застосування до засудженого положень ст. 82 КК України, - заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин та виконання мети кримінального покарання, визначеної в ч.2 ст. 50 КК України, тобто як її каральної, так виправної і запобіжної складової.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід відмовити.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 50, 82 КК України, ст. 57 КВК України, ст. ст. 370-371, 372, 376, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну йому невідбутої частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2017 року більш м`яким покаранням на підставі ст. 82 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: