Номер провадження:1-кп/521/734/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року колегія суддів Малиновського районного суду м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003666 від 24.04.2013 р. відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
обвинувачуваної у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 28 ч. 3 ст. 358. ч.2, ч.4 ст. 190 КК України,

питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні суду на розгляді колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 обвинувачуваної у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 28 ч. 3 ст. 358. ч.2, ч.4 ст. 190 КК України.

14 березня 2019 року обвинуваченій ОСОБА_5 було продовжено строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

На теперішній час судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не було завершено.

Судом відповідно до вимог ст.331 КПК України на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , оскільки строк перебування її під вартою закінчується.

Прокурор у судовому засіданні вважав необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, враховані при обрані їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник, заперечували проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 та просили змінити обвинуваченій запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, обґрунтовуючи відсутністю ризиків, на які вказував прокурор, суттєвим погіршенням стану здоров`я та тривалим строком тримання під вартою обвинувачуваної.

Вислухавши думку учасників судового провадження, розглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, колегія судів приймає до уваги те що вона обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 28 ч. 3 ст. 358. ч.2, ч.4 ст. 190 КК України, які є злочинами середньої тяжкості та особливо тяжким злочином відповідно, разом з цим суд враховує підвищений ступінь суспільної небезпеки злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , оскільки вони поєднані зі спричиненням матеріальної шкоди 150 особам, що визнані потерпілими. Матеріальна шкода є суттєвою для потерпілих, про що свідчить заявлення більшістю з потерпілих цивільних позовів. Встановлений стороною обвинувачення розмір матеріальних збитків від кримінальних правопорушень становить 3 473 896,17 грн.

При цьому, прокурором не надано суду документів, які підтверджують, що ОСОБА_5 була в розшуку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є мешканкою Харківської області, до затримання проживала за адресою, відмінною від місця реєстрації. Існує ризик, що тяжкість покарання, яка може загрожувати обвинуваченій у разі визнання її винною, може спонукати її до переховування від суду.

Крім того, у справі не допитані потерпілі та свідки, тому не виключена можливість впливу обвинуваченої на цих осіб з метою надання бажаних показів.

Також, вбачається існування ризику спроби вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення, оскільки, як вбачається з наявних в розпорядженні суду документів, до затримання вона не працювала і не мала підтвердженого законного джерела заробітку.

Стороною захисту не доведено, що встановлені судом ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на цей час припинили існування.

Однак, на адресу Малиновського районного суду м. Одеси, надійшла відповідь з ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» в Одеській області, про виконання ухвали Малиноського районного суду м. Одеси від 21 січня 2019 року за № 521/13393/19, якою було в порядку ст. 206 КПК України зобов`язано керівництво Одеської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області (№ 21) невідкладно провести медичне обстеження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачуваної у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 28 ч. 3 ст. 358. ч.2, ч.4 ст. 190 КК України, із залученням в порядку, передбаченому спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №239/5/104 від 10.02.2012, профільних спеціалістів: мамолога-онколога, гастроентеролога, невропатолога, хірурга, офтальмолога, кардіолога, терапевта, та проведенням необхідних медичних досліджень.

Крім того суду була надана відповідь на запит з ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» в Одеській області, про інформацію про стан здоров`я обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 28 ч. 3 ст. 358. ч.2, ч.4 ст. 190 КК України, що перебуває у ДУ «ОСІ», чи достатнє лікування вона отримує, який її діагноз, та чи може вона з таким діагнозом знаходитися в слідчому ізоляторі.

Відповідно до відповіді ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України», ув`язнена ОСОБА_5 , 1963 року народження, прибула до Державної установи «Одеська установа виконання покарань (№21)» 07.02.2015 року (ст. 190 ч.4, початок строку 03.12.2015 року). По прибутті оглянута медичним працівником, скарг на стан здоров`я не висловлювала, тілесних пошкоджень не виявлено, обстежена рентгенологічно та лабораторно.

За термін знаходження в установі обстежена в профільних відділеннях лікувальних закладів міста Одеси (висновок судово-медичної експертизи від 2016 року). На підставі результатів оглядів та інструментальних обстежень встановлено діагнози:

Гастроентеролог: Жовчно-кам`яна хвороба, хронічний калькульозний холецистит, хронічний панкреатит, ідіоматична гіперпролактинемія, НПВ: гастропатія.

Мамолог-онколог: Локальний фіброаденоматоз лівої молочної залози; дифузно-кістозний зоб І ст.

Невролог: спонділогенна мієлопатія С4-С7. Спонділогенна цервікалгія. Спонділогенна люмбалгія. Гіпалгезія лівої ноги. Синдром Клиппеля-Фейля. Залишки перенесеного інсульту, мінімально виражений лівобічний геміпарез.

Нейрохірург: Розповсюджений остеохондроз хребта з ураженням поперекового відділу, гили дисків С4-С5, С5-С6, стеноз хребтового каналу на рівні С4-С7, конкресценція хребців С3-С4, вертеброгенна цервікалгія, виражений больовий синдром, вертеброгенна радікулопатія Л4 зліва, больовий синдром.

Офтальмолог: Праве око-складний міопатичний астигматизм. Початкова катаракта. Ангіопатія сітківки. Ліве око: зріла катаракта. Потребують оперативного лікування:

1.На лівому оці операція у зв`язку з катарактою.

2.Холецистектомія (видалення жовчного міхура).

Нейрохірургічне втручання по видаленню гил хребта у разі неефективності консервативного лікування.

У зв`язку з письмовою заявою ОСОБА_5 про проведення огляду лікарем - неврологом 17.08.2017 року проведено огляд лікарем - неврологом клініки «Одрекс», а саме: лікарем Фернандес де Рівасом. Встановлено діагноз: Спонділогенна радікулопатія С7. Спонділогенна цервіколгія. Спонділогенна люмбалгія. Гіпалгезія лівої нижньої кінцівки. Розповсюджені дегенеративно-дистрофічні зміни міжхребцьових дисків С1-С7, Л3-Л5. Розповсюджений спондильоз, спондилоартроз. Стан після оперативного лікування дискектомія Л3-Л4 (2003р.). Синдром Клиппеля-Фейля. Наслідки перенесеного субарахноідального крововилива. Мінімальний лівобічний геміпарез. Рекомендовано курс лікування та повторна консультація лікаря - нейрохірурга. Користування ортопедичним матрацом та подушкою. Ліки отримує за кошти родичів.

22.09.2017 року направлено листа на ім`я головного лікаря КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» з клопотанням про проведення МРТ обстеження та консультацію лікаря нейрохірурга відповідно до рекомендацій лікаря - невролога клініки «Одрекс».

29.09.2017 року ОСОБА_5 проведено МРТ обстеження шийного відділу хребта (оплата за рахунок бюджету) та консультацію лікаря -нейрохірурга. Висновок: рекомендовано проведення оперативного лікування за згодою пацієнта.

КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» входить в перелік лікувальних закладів міста, які надають спеціалізовану медичну допомогу ув`язненим, які утримуються в установі.

Рекомендовано оперативне лікування в разі згоди пацієнтки, яке буде проводитися виключно у спеціалізованому відділені лікувального закладу МОЗ України за відповідним профілем.

Ув`язнена ОСОБА_5 знаходилася на лікуванні в стаціонарі медичної частини:

1. 14.06.2016 по 03.01.2017 оглянута лікарем - неврологом, призначено курс лікування препаратами: катадалон 400 мг, неогабін 150 мг, лілітор 25.

Після особистої заяви ОСОБА_5 було вивезено до Університетської клініки на огляд. Лікарем-хірургом встановлено діагноз: Хронічний калькульозний холецистит. Потребує госпіталізації для оперативного лікування та КТ обстеження жовчного міхура.

25.05.2018 відповідно рекомендацій лікарів МОЗ та згідно особистої заяви ОСОБА_5 було вивезено до Університетської клініки на огляд. Лікарем нейрохірургом, встановлено діагноз: Розповсюджений остеохондроз хребта з переважним ураженням шийного та поперекового відділів. Грижа міжхребцевих дисків С4-С7, Л2-S1. Стійка виражена цервікапатія, люмбопатія з порушенням функцій статики та динаміки ІІ ст.

26.04.2018 відповідно рекомендацій лікарів МОЗ та згідно особистої заяви ОСОБА_5 було вивезено до Університетської клініки на огляд та дообстеження. Встановлено діагноз: Жовчнокам`яна хвороба. Гострий калькульозний холецистит. Показано оперативне лікування в умовах хірургічного стаціонару по життєвим показникам тільки виключно в спеціалізованому медичному закладі МОЗ за відповідним профілем.

02.04.2018 в зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_5 було визвано бригаду невідкладної швидкої допомоги, встановлено діагноз: Хронічний холецистит в стадії загострення, хвору було направлено до хірургічного відділення МКЛ № 10.

03.05.2018 проведена операція: Лапороскопічна холецистоектомія.

07.05.2018 виписна із стаціонарного хірургічного відділення МКЛ №10 з діагнозом: Жовчнокам`яна хвороба. Гострий калькульозний холецистит. Відповідно до рекомендацій лікарів фахівців МКЛ № 10 ОСОБА_5 призначено дієтичне харчування, а саме стіл №5. В умовах ДУ «ОУВП (№21)» дієтичне харчування стіл №5 відсутнє, але на теперішній час ув`язнена ОСОБА_5 отримує дієтичне харчування, яке призначене згідно дозволу начальника установи по рекомендаціям лікарів міських лікувальних закладів від родичів.

24.06.2018 лікарями кардіологічної невідкладної швидкої допомоги було проведено обстеження, а саме: ЕКГ серця.

25.06.2018 на підставі рекомендацій лікарів МОЗ та згідно особистої заяви ОСОБА_5 проведено огляд в умовах медичної частини установи лікарем - кардіологом МКЛ №1 з метою диференціювання діагнозу та призначення спеціалізованого курсу лікування. Встановлено діагноз: Гіпертонічна хвороба ІІ ст, 3ст, риск ІІІ, СН І ст.

16.08.2018 проведена ехокардіографія в Університетській клініці. На теперішній час ОСОБА_5 отримує призначений курс лікування та планується проведення призначеного обстеження (УЗД серця) для визначення ефективності проведеного лікування. При ускладненнях стану у ОСОБА_5 викликається бригада швидкої медичної допомоги для надання спеціалізованої невідкладної допомоги.

Відповідно до консультації невролога від 12.08.2018 в Університетській клініці встановлено діагноз: Енцефолапатія ІІ ст., змішаного ґенезу в стадії декомпенсації, кохлеовестібулярний, енцефалічний синдроми, призначено цілий комплекс профільних обстежень, які поступово проводяться та будуть проводиться відповідно до запису у клініці, особистих заяв ОСОБА_5 та призначень профільних лікарів фахівців МОЗ.

18.02.19 консультація лікаря медичної частини №21. Стан не стабільний. Скарги на головний біль, відзначається підвищення артеріального тиску з 90/70 по 170/90 мм.рт.ст.

22.04.19 оглянута лікарем медичної частини №21. Стан не стабільний. Скарги зберігаються, потребує до обстеження МРТ голови, Доплер, мамографія, УЗД та консультації спеціалістів в умовах закладів МОЗ.

Згідно нормативних документів, регламентуючих роботу медичної частини №21, медична допомога надається по амбулаторно-поліклінічному профілю. Всі виставлені діагнози ув`язненій ОСОБА_5 , встановлені лікарями лікувальних закладів міста, потребують постійних додаткових інструментальних методів обстеження (МРТ, Доплер, мамографія, УЗД та інше) та лікування (можливо оперативного) тільки виключно в спеціалізованих медичних закладах МОЗ за відповідним профілем. На теперішній час ув`язнена ОСОБА_5 знаходиться в медичній частині установи під постійним наглядом медичних працівників.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи положення п. 3 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі стан здоров`я обвинуваченого.

Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 3 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Враховуючи положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, наведеної в п. 77 рішення Суду у справі «Кущ проти України» охорона здоров`я ув`язнених осіб повинна забезпечуватися належним чином. Відсутність належної медичної допомоги може становити поводження, що суперечить статті 3 Конвенції.

Медична допомога, яка доступна в установах системи виконання покарань, не завжди може бути на тому ж рівні, що й в найкращих громадських медичних закладах. Проте держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ухань проти України»).

Суд враховує наявні відомості про виставлені діагнози обвинуваченої ОСОБА_5 , встановлені лікарями лікувальних закладів міста, які потребують постійних додаткових інструментальних методів обстеження (МРТ, Доплер, мамографія, УЗД та інше) та лікування (можливо оперативного) тільки виключно в спеціалізованих медичних закладах МОЗ за відповідним профілем.

Також суд бере до уваги, що подальше тримання під вартою ОСОБА_5 може призвести до настання значних негативних наслідків для її здоров`я.

Таким чином, стан здоров`я ОСОБА_5 , поза всяких сумнівів викликає занепокоєння. У справі «Каприковський проти Польщі» ЄСПЛ зазначає, що подальше тримання заявника під вартою без відповідного лікування і допомоги становило нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження, яке сягало рівня порушення статті 3 Конвенції. У цій же справі ЄСПЛ зазначає, що мало місце порушення статті 3 Конвенції у зв`язку з відсутністю адекватного та належного лікування.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 19 грудня 2014 року однією із вагомих підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належне врахування стану здоров`я обвинуваченого та визначення можливості отримувати медичну допомогу в умовах СІЗО. Для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який з підстав врахування стану здоров`я суд повинен переконатися у наявності підтвердної медичної документації про стан здоров`я та оцінити можливість надання ефективної допомоги в лікуванні захворювання обвинуваченого в умовах СІЗО.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04 квітня 2013 року слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України».

Оцінивши в сукупності ступень тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 за вчинення інкримінованих їй злочинів, та враховуючи дані про особу обвинуваченої, яка має незадовільний стан здоров`я, та тривалий час провела під вартою, має місце проживання, суд приходить до висновку, що на даний момент ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зменшились. Стороною обвинувачення у судовому засіданні не доведено що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, колегія суддів зауважує, що обґрунтованість будь-якого строку тримання під вартою, яким би коротким він не був, має бути переконливо доведена владою (Ідалов проти Росії, п. 140). Так, з огляду на те, що в даній справі загальний термін тримання ОСОБА_5 під вартою становить більше трьох років п`яти місяців, доводи сторони обвинувачення про те, що лише подальше тримання обвинуваченої під вартою може убезпечити від настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що виправдовують подальше тримання обвинуваченої під вартою на даний час, не можна вважати належно обґрунтованими, оскільки з огляду на рішення Європейського суду ризик втечі зменшується зі спливанням часу, проведеного під вартою (Ноймайстер проти Австрії §10), вагомість наявних доказів може бути важливим фактором, що свідчить про наявність в минулому і зараз серйозних ознак вини, само по собі не може служити виправданням тривалого тримання під вартою (Дереджі проти Туреччини, §38), ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Яжинський проти Польщі, §43).

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченій з тримання під вартою на домашній арешт.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги практику ЄСПЛ, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 331, 350, 369-372 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Змінити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, та заборонити залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин ранку наступної доби, строком на 2 (два) місяці, тобто до 10 липня 2019 року.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, тобто до 10 липня 2019 року, а саме:

1) прибувати до Малиновського районного суду м. Одеси за викликом;

2) не відлучатися за межі м. Одеси, без дозволу суду;

3) утриматись від спілкування з потерпілими та свідками;

4) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

6) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити Приморському відділу поліції в м. Одесі ГУ НП в Одеській області.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Обвинувачену ОСОБА_5 звільнити з під варти.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3