КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/779/2018 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши із застосуванням відеоконференцзв`язку з ДУ «Бучанська виправна колонія (№ 85)» у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали клопотання начальника ДУ «Бучанська виправна колонія (№ 85)» ОСОБА_9 про звільнення від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

за апеляційною скаргою прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 15 серпня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15 серпня 2018 року задоволено клопотання начальника ДУ «Бучанська виправна колонія (№ 85)» ОСОБА_9 та звільнено ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання у зв`язку з тяжкою хворобою.

Згідно з ухвалою суду, ОСОБА_7 засуджено 20.07.2017 Дарницьким районним судом м. Києва за ст. 121 ч. 2 КК України на 9 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 25.02.2014 по 16.04.2014 включно. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.12.2017 пом`якшено покарання до 7 років позбавлення волі.

Судом встановлено, що 09.08.2018 проведено засідання лікарсько-консультативної комісії, яка вивчивши динаміку розвитку хвороби прийшла до висновку, що за встановленим діагнозом засуджений ОСОБА_7 хворий на тяжку хворобу, а саме: інфекція вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД) IV клінічна стадія. Хронічний кандидозний ентероколіт з вираженим синдромом порушення всмоктування в стадії кахексії. Хронічний гепатит змішаного генезу (токсичний + HCV) в стадії загострення. Печінково-клітинна недостатність II ст. Орофарінгеальний кандидоз, кандидоз стравоходу та шлунку III ст. Реактивний панкреатит. Стан після перенесеного ангіогенного сепсису (2006 рік). Інфекційний ендокардит трикуспідального та митрального клапанів в стадії загострення. Виражена трикуспідальна недостатність з вираженим зворотнім витіком. Помірна недостатність митрального клапану з невеликим зворотнім витіком. Серцева недостатність А ст. ВІЛ нефропатія. Хронічна ниркова недостатність ІІ ст. HerpesZoster. Віл-асоційована енцефалопатія з помірно вираженим вестибулоатактичним синдромом.

Таким чином, суд прийшов до висновку що захворювання, на які хворіє ОСОБА_7 , відносяться до п.п. 2.1, 10.3 Переліку захворювань, які є підставою для звільнення засудженого від відбування покарання, та задовольнив клопотання.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а тому просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання як такого, що хворіє на тяжку хворобу.
Посилається на положення ч.ч. 1, 5 ст. 116 КВК України та Порядок надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого Наказом МЮ України та МООЗ України від 15.08.2014 № 1348/5/572 та вважає, що засуджений має можливість отримувати необхідне лікування за межами установи, де відбуває покарання.

Крім того зазначає, що ОСОБА_7 засуджений за вчинення тяжкого злочину та із призначеного судом покарання на строк 7 років позбавлення волі, відбув лише 3 місяці.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку засудженого та захисника, які проти неї заперечували, провівши судові дебати, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії від 09.08.2018 у ОСОБА_7 наявні тяжкі захворювання, що входять до Переліку захворювань, які можуть бути підставою для представлення засуджених до звільнення від відбування покарання, затвердженого наказом МОЗ України (п.п. 2.1, 10.3) та можуть бути підставою для його звільнення від подальшого відбуття покарання, а тому суд 1-ї інстанції задовольнив клопотання начальника ДУ «Бучанська виправна колонія (№ 85)» ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання як такого, що хворіє на тяжку хворобу.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, 23.02.2014 вчинив новий злочин, за який на даний час засуджений Дарницьким районним судом м. Києві за ч. 2 ст. 121, ч. 5 ст. 72 КК України від 20.07.2017 на 9 років позбавлення волі (ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.12.2017 покарання пом`якшено до 7 років позбавлення волі), строк відбування якого обраховано з 02.05.2018 та який на даний час відбуває покарання в Бучанській виправній колонії № 85.

При цьому, згідно даних висновку ЛКК Бучанської багатопрофільної лікарні № 85 від 09.08.2018 (а.с. 4) ОСОБА_7 з 2006 року перебуває на диспансерному обліку в МЦ СНІДу, та з 02.06.2006 по 20.06.2006 перебував на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Київської міської лікарні № 5 з діагнозом: ВІЛ інфекція ІІІ клінічна стадія. Ангіогенний сепсис. Інфекційний ендокардит з ураженням тристулкового клапану. Абсцедуюча двобічна пневмонія, плеврит справа. Хронічний гепатит (токсичний + HCV), період ремісії. Хронічний пієлонефрит, період загострення. Орофарінгеальний кандидоз. Токсична енцефалопатія.

Тобто, враховуючи, що ОСОБА_7 перебуває на обліку в МЦ СНУДу з 2006 року, він не є особою, яка захворіла на тяжку хворобу після вчинення злочину або постановлення вироку в розумінні ч. 2 ст. 84 КК України, що Дарницьким районним судом м. Києва, як судом 1-ї інстанції, у рішенні враховано не було.

Крім того, не взято до уваги судом і те, що ОСОБА_7 , незважаючи на наявність у нього тяжкого захворювання, продовжував вчиняти нові злочини, за які був засуджений вироками від 23.11.2007, 17.04.2009 та 20.07.2017 (а.с. 6), що свідчить про те, що на шлях виправлення він не став, належних висновків для себе не зробив і це не дає впевненого переконання суду зробити висновок про те, що фізичний стан засудженого не дозволить йому продовжувати вести злочинний спосіб життя у випадку звільнення від відбування покарання як особи, що захворіла на тяжку хворобу, і матеріали клопотання таких даних не містять.

Втім, у клопотанні зазначено, що ОСОБА_7 отримує належну медичну допомогу та повне лікування згідно Порядку надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого Наказом МЮ України та МООЗ України від 15.08.2014 № 1348/5/572 , в умовах відбування покарання в ДУ «Бучанська виправна колонія № 85», що підтвердив в суді 1-ї інстанції представник ДУ «БВКУ №85» ОСОБА_11 .

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а ухвала суду 1-ї інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом.

Ухвалюючи нове рішення, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2017, дані про особу обвинуваченого, який суспільно-корисною працею не займається, в місцях позбавлення волі характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, і приходить до висновку, що покарання призначене йому до відбуття у виді позбавлення волі за своїм видом і розміром в достатній мірі сприятиме його виправленню та попередженню нових злочинів, і не знаходить підстав для звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу.

Таким чином, ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 15 серпня 2018 року щодо ОСОБА_7 , як незаконна та необґрунтована, підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 15 серпня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника ДУ «Бучанська виправна колонія (№ 85)» ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання у зв`язку з тяжкою хворобою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: _______________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4