ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6964/18 Номер провадження 11-кп/814/559/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 125 КК України З.Н.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
особи до якої застосовані
примусові заходи
виховного характеру ОСОБА_8 ,
законного представника ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
потерпілого ОСОБА_11 ,
представника служби в
справах дітей ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000791, за апеляційною скаргою особи до якої застосовані примусові заходи виховного характеру ОСОБА_8 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду задоволено клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000791, за ч. 2 ст. 125 КК України та застосовано до неповнолітнього:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 2 курсу ДПТНЗ «Полтавське вище професійне училище ім. А.О. Чепіги», не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 17.08.2017 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. ст., 75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки з іспитовим строком 1 рік;

примусові заходи виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи, а саме: професійного училища соціальної реабілітації для дітей і підлітків до 25.03.2020 року.

Згідно з ухвалою суду, 05.03.2018 близько 03 години 40 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік нічного закладу «Граммафонъ», по вулиці Соборності, 31 в м. Полтаві, на зупинці громадського транспорту «Кінотеатр ім. Котляревського», на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з прямим умислом наніс сильний удар лівим кулаком в ділянку носа потерпілому ОСОБА_11 , заподіявши йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді: забійної рани та відкритого перелому кісток носу.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить змінити ухвалу суду, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.
Вважає ухвалу суду незаконною, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а призначене покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та є надто суворим.
Посилається на те, що він в судовому засіданні повністю визнав себе винним у спричиненні потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, вибачився перед потерпілим, пообіцяв відшкодувати шкоду найближчим часом. Крім того більше не вчиняв правопорушень, став краще навчатися, змінив свої погляди на подальше життя.
19 березня 2019 року обвинуваченим ОСОБА_8 внесено зміни до апеляційної скарги, в яких він просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження відносно нього закрити, у зв`язку з тим, що він примирився з потерпілим та повністю відшкодував завдану шкоду.

Позиції учасників судового провадження.

ОСОБА_8 , його захисник ОСОБА_10 та законний представник ОСОБА_9 підтримали апеляційну скаргу з внесеними змінами. Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні надав клопотання про відмову від підтримання обвинувачення та закриття кримінального провадження з цих підстав. Прокурор та потерпілий ОСОБА_11 вважали за необхідне провадження закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так в апеляційній скарзі з внесеними змінами ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою провадження відносно нього закрити у зв`язку з тим, що він примирився з потерпілим та повністю відшкодував завдану шкоду.
19.03.2019 року від потерпілого ОСОБА_11 надійшло клопотання, в якому він просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку з відмовою від приватного обвинувачення.

Статтею 477 КПК України визначено поняття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених положеннями вказаної статті. Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України до таких кримінальних правопорушень віднесено, зокрема ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.

Згідно з ч. 7 ст. 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів судової справи, відомості про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України внесено до ЄРДР за № 0000791 від 07.03.2018 року за заявою ОСОБА_11 .

Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_11 на даний час відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 125 КК України, колегія суддів вважає за необхідне кримінальне провадження закрити.

Вимоги ОСОБА_8 в змінених вимогах апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, оскільки останній просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням з потерпілим, що не передбачено ст. 284 КПК України та може бути підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 46 КК України. Закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України має процесуальну процедуру відмінну від тої, яку ініціював потерпілий.

Слід також зазначити, що однією з форм правосуддя є відновне правосуддя, основною метою якого є створення умов для примирення потерпілих і правопорушників та усунення наслідків, спричинених злочином, реалізація якої дає змогу досягти найкращого співвідношення врахування інтересів потерпілого та відповідальності правопорушника. Так, відповідно до п. 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей» прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей-правопорушників. На цьому наголошується й в п. 23.2 рекомендації СМ/Rес(2008)11 Комітету міністрів Ради Європи державам членам «Про європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», зокрема, що перевагу слід надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.

При цьому примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) слід розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. За загальним правилом домовленості стосовно примирення між сторонами можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і законним представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження, зокрема медіатора, громадської організації, які виконують функції з примирення сторін. Слідчий, прокурор та суддя не вправі брати участь в таких домовленостях.

Примирення обвинуваченого (підозрюваного) та потерпілого може мати різні наслідки, передбачені законом, в тому числі припинення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Примирення в такому випадку є не абсолютним, а може бути одним із багатьох чинників, які спонукали потерпілого до такої відмови.

Враховуючи те, що примирення між потерпілим і обвинуваченим може бути досягнутим в будь-який момент під час судового провадження до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку, судді повинні інформувати обвинуваченого та потерпілого про право останнього відмовитись від обвинувачення (якщо кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення), право сторін на примирення між ними, правову природу такого примирення та його наслідки.

У випадку встановлення фактичної відмови потерпілого від обвинувачення (якщо кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення), попри наявність угоди про примирення чи підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, суд, керуючись ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК, має закрити кримінальне провадження.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 26, 284, 404, 405, 407, 417 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу з внесеними змінами особи до якої застосовані примусові заходи виховного характеру ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2018 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою до нього застосовані примусові заходи виховного характеру скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_11 від обвинувачення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3