Постанова
Іменем України
13 лютого 2019 р.
м. Київ
Справа № 329/338/17
Провадження № 51-6054км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 26 квітня 2017 та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 19 лютого 2018 року в межах кримінального провадження № 0000010 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , громадянки України, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Чернігівка Чернігівського району Запорізької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК.
Рух справи, зміст судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини:
Вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 26 квітня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, та призначено їй покарання із застосуванням ст. 69 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК. Цим же вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат та про речові докази.
Як встановлено судом першої інстанції, у вересні 2016 року в денний час, ОСОБА_6 , знаходячись на пустирі, що розташований на околиці вул. Першотравневої смт Чернігівка Чернігівського району Запорізької області, виявила 2 кущі дикорослої коноплі та, діючи умисно, з метою незаконного виготовлення наркотичного засобу для подальшого його збуту, зірвала з даних кущів листя та верхівки, чим незаконно придбала наркотичний засіб, і в подальшому перенесла зірвані частини рослини коноплі за місцем свого фактичного мешкання, а саме на АДРЕСА_1 . Перебуваючи за місцем свого мешкання, ОСОБА_6 висушила вказані частини рослин коноплі на кришці портативного інкубатора, після чого, подрібнивши їх, розсипала до чотирьох картонних коробок з-під сірників, які помістила до полімерного пакету, який, у свою чергу, сховала під цеглою поряд з приміщенням сіннику, розташованого на території подвір`я зазначеного домоволодіння.
Після цього 23 січня 2017 року близько 9 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання на АДРЕСА_1 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на збут особливо небезпечного наркотичного засобу, взяла з полімерного пакету одну з чотирьох картонних коробок з-під сірників, в якій знаходилася суха подрібнена речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 1,808 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого склала 1,639 г, в перерахунку на суху речовину. В подальшому ОСОБА_6 шляхом продажу за 50 гривень незаконно збула своєму знайомому ОСОБА_7 зазначений особливо небезпечний засіб.
Крім того 8 лютого 2017 року ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконний збут наркотичних засобів, знаходячись за місцем свого фактичного проживання на АДРЕСА_1 , в ході проведення оперативної закупки, діючи умисно з корисливих мотивів, незаконно збула ОСОБА_8 шляхом продажу за 100 гривень суху подрібнену речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 3,706 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого склала 3,254 г в перерахунку на суху речовину.

Також працівниками Чернігівського відділення поліції Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області 8 лютого 2017 року в період часу з 13 год. 45 хв. до 15 год. 20 хв., під час проведення обшуку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , на території подвір`я вищевказаного домоволодіння, під цеглою поряд з приміщенням сіннику, розташованого на даному подвір`ї було виявлено полімерний пакет, в якому знаходилися дві картонні коробки з-під сірників з подрібненою сухою речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, масою 3,520 г та масою 4,068 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого склала 3,100 г та 3,591 г відповідно в перерахунку на суху речовину. Загальна маса канабісу в обох коробках склала 6,691 г, в перерахунку на суху речовину. Вищезазначений особливо небезпечний наркотичний засіб ОСОБА_6 зберігала за місцем свого мешкання з метою збуту.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19 лютого 2018 року зазначений вирок суду залишений без зміни.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, вказуючи на незаконність судових рішень у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного ОСОБА_6 покарання тяжкості вчиненого нею злочину та особі засудженої, просить судові рішення в частині призначеного ОСОБА_6 покарання скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди, застосовуючи положення ст. 69 КК, належним чином не врахували ступінь тяжкості вчиненого злочину, безпідставно визнали обставиною, що пом`якшує покарання, визнання ОСОБА_6 своєї вини, оскільки це є складовою щирого каяття, також необґрунтовано визнали обставиною, що пом`якшує покарання, позитивну характеристику за місцем проживання, та безпідставно врахували розмір отриманих від збуту коштів, оскільки це не впливає на характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину. Крім того зазначається, що суди у судових рішення не навели достатніх та об`єктивних мотивів щодо застосування положень ст. 75 КК.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримав касаційну скаргу і просив судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
У відповідності з вимогами ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Положеннями ч. 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого.
За нормами п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Відповідно до положень ст. 419 КПК в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
За нормами ст. 66 КК обставинами, які пом`якшують покарання, зокрема, визнаються з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину.
Разом з тим щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винного до вчиненого злочину, яке полягає в тому, що він визнає свою вину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Апеляційний суд, вказуючи на правильність застосування судом першої інстанції положень ст. 69 КК, обставинами, що пом`якшують ОСОБА_6 покарання, вказав щире каяття та визнання нею вини у вчиненому злочині.
Разом з тим, апеляційний суд, з огляду на положення ст. ст. 66, 69 КК, належним чином не мотивував своє рішення щодо можливості призначення ОСОБА_6 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 307 КК, та не врахував те, що визнання вини є складовою частиною щирого каяття.
Також, апеляційний суд не навів достатніх мотивів на спростування доводів апеляційної скарги прокурора щодо безпідставності застосування відносно ОСОБА_6 положень ст. 75 КК
За наведених обставин, висновки апеляційного суду щодо можливості застосування відносно засудженої положень ст. ст. 69, 75 КК є передчасними.
Виходячи з зазначеного та керуючись статтями 433, 434, 436-438, 441, 442 КПК, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
З цих підставСуд постановив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 19 лютого 2018 року відносно ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3