Справа № 169/1071/18
Провадження № 1-кс/169/5/19
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року смт Турійськ

Слідчий суддя Турійського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

представника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області про надання дозволу на проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000064 від 12 листопада 2018 року за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 241 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000064 від 12 листопада 2018 року із клопотанням про надання дозволу на проведення перевірки.

Клопотання обґрунтоване тим, що службові особи Фермерського господарства «Перлина Турії» та Фермерського господарства «Поліський колос» під час здійснення господарської діяльності в період 2007-2017 років забруднили атмосферне повітря шкідливими для життя, здоров`я людей і довкілля відходами, порушивши, при цьому, спеціальні правила та створивши небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля. За вказаним фактом розпочато досудове розслідування, в ході якого встановлено, що службові особи зазначених юридичних осіб в порушення вимог природоохоронного і санітарного законодавства у сфері поводження з відходами здійснювали господарську діяльність без дозволу на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами в атмосферне повітря у період з 08 лютого 2007 року по 28 серпня 2018 року. Крім того, службовими особами з метою оформлення документів для здійснення оцінки впливу на довкілля та отримання дозволу на викиди подано недостовірні відомості до Управління екології та природних ресурсів Волинської області, на основі яких видавався дозвіл. З метою повного та всебічного проведення досудового розслідування, слідчий просив надати дозвіл на проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства службовими особами Фермерського господарства «Перлина Турії» та Фермерського господарства «Поліський колос», виконання якої доручити працівникам Державної екологічної інспекції у Волинській області.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити із викладених у клопотанні підстав.

Представник Фермерського господарства «Перлина Турії» та Фермерського господарства «Поліський колос» - ОСОБА_5 , в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши осіб, які беруть участь у судовому провадженні, дослідивши додані до клопотання матеріали та проаналізувавши клопотання, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Встановлено, що відомості про вищевказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 листопада 2018 року, кримінальному провадженню присвоєно № 0000064, правова кваліфікація частина 1 статті 241 КК України.

Звертаючись до слідчого судді із клопотанням, слідчий в обґрунтування своїх вимог посилався на положення статей 93, 99 КПК України та постанову Кабінету Міністрів України № 408 від 13 серпня 2014 року «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами».

Згідно з частиною 2 статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 99 КПК України визначено як джерело доказів, серед іншого, акти перевірок.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 408 від 13 серпня 2014 року «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Проте, зазначені положення процесуального закону і підзаконного нормативно-правового акту не дають повноважень слідчому судді постановити ухвалу про надання дозволу на проведення перевірки контролюючим органом, зокрема, державною інспекцією. Використання виразу «витребування та отримання» передбачає повноваження використовувати у якості доказів висновки ревізій і актів перевірок (як і будь-які інші документи), що існують незалежно від кримінального розслідування. Процесуальний закон чітко відрізняє документи, створені в межах кримінального провадження, від документів, походження яких не залежить від кримінального провадження, і підпорядковує ці два типи документів різному правовому режиму.

З огляду на вказане, повноваження «витребувати» не є тотожним повноваженню «призначити перевірку», а зазначені положення нормативно-правових актів, на які посилалися слідчий і прокурор, не передбачають повноважень слідчого судді постановити ухвалу про надання дозволу на проведення перевірки контролюючими органами, зокрема, державними інспекціями.

Обгрунтовуючи клопотання слідчий також посилався на неможливість самостійно призначити перевірку у зв`язку зі змінами законодавства в цій частині, однак, виключення підпунктом 12 пункту 5 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про прокуратуру» з переліку повноважень прокурора (у статті 36 КПК) і слідчого (у статті 40 КПК) повноваження «призначати ревізії та перевірки» не означає запровадження судового контролю за такими діями слідчого і прокурора.

Пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України передбачено, що «слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні…».

Таким чином, законодавець чітко визначив роль слідчого судді у системі кримінального судочинства: забезпечити, аби правоохоронні органи під час здійснення наданих їм повноважень не порушували права, свободи і інтереси особи.

Надання слідчому або прокурору повноважень, яких вони були позбавлені законом, суперечить самій суті судового контролю над діями і рішеннями державних органів з метою захисту прав, свобод і інтересів осіб та завданню суду як інституції в демократичному суспільстві.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина 1 статті 8 Конституції України).

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Ці вимоги стосуються й ухвал, постановлених слідчими суддями.

З огляду на вищевказане та враховуючи, що повноваження слідчого або прокурора на проведення перевірок виключені з КПК України; КПК України не містить норми, яка передбачає можливість та порядок звернення слідчого або прокурора з клопотанням про проведення позапланової перевірки, компетенцію слідчого судді щодо вирішення такого клопотання, порядок розгляду таких клопотань, обсяг доказування при розгляді таких клопотань, критерії, за якими слідчий суддя повинен визначати достатність підстав для надання дозволу на проведення перевірки; проведення перевірки не є ні слідчою (розшуковою) дією, ні заходом забезпечення кримінального провадження, з клопотаннями про проведення яких вправі звертатись слідчий, прокурор до слідчого судді; збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, до числа яких положення пункту 19 частини 1 статті 3 КПК України відносять слідчого та прокурора, а не слідчого суддю, повноваження якого регламентовані пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України, то слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання.

Аналогічні правові висновки викладені і в постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 237/1459/17 та № 243/6674/17 від 23 травня 2018 року.

Керуючись статтями 1, 3, 93, 99, 131, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області про надання дозволу на проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000064 від 12 листопада 2018 року за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 241 КК України, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя