Єдиний унікальний номер 722/277/18
Номер провадження 1-кп/722/4/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 06.01.2018 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сокиряни Чернівецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого:

1) 20.06.2003 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.ст.185 ч.3, 69, 75, 76, 104 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

2) 11.02.2004 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.ст.185 ч.2, 71 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі;

3) 03.12.2004 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.ст.185 ч.3, 69, 70 ч.4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

4) 10.01.2007 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.ст.185 ч.2, 395, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі;

5) 29.04.2011 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.ст.185 ч.3, 15 ч.3, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

6) 24.03.2015 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 06.09.2017 року умовно-достроково на 1 рік 8 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року, у невстановлені органом досудового розслідування дату та час, ОСОБА_4 , знаходячись на залізничній під`їзній колії ДП «Підприємство ДКВС України (№67)», яка розташована в м. Сокиряни Чернівецької області, діючи умисно, повторно, таємно викрав належне ДП «Підприємство ДКВС України (№67)» майно на загальну суму 3275 грн., а саме: залізничні цвяхи в кількості 73 шт., загальною вагою 22,90 кг.; металеві підкладки в кількості 12 шт., загальною вагою 59,150 кг., після чого залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим ДП «Підприємство ДКВС України (№67)» на вказану суму майнової шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у таємному викраденні чужого майна визнав в повному об`ємі та суду пояснив, що в грудні 2017 року, точної дати він не пам`ятає, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, оскільки він не має постійного місця роботи та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, вирішив викрасти металеві підкладки залізничної колії, що розташована на околиці м. Сокиряни. Йому було відомо, що залізнична колія була пошкоджена внаслідок пожежі, яка відбулася в 2016 році. Всього він викрав цвяхи в кількості 73 шт. та металеві підкладки в кількості 12 шт. Кошти, одержані за викрадене майно, витратив на продукти харчування.

Представник потерпілої особи ОСОБА_7 в судовому засіданні 18.10.2018 року заявлений до обвинуваченого цивільний позов на суму 265600 грн. підтримала в повному об`ємі.

03.01.2019 року судовий розгляд кримінального провадження, у відповідності до вимог ст.325 К ПК України, проведено за відсутності представника потерпілої особи, який, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду кримінального провадження, за викликом в судове засідання повторно не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні крадіжки, його вина у вчиненні даного кримінального правопорушення в повному об`ємі доведена наступними дослідженими судом належними і допустимими письмовими доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.01.2018 року, згідно якого головний інженер ДП «Підприємство ДКВС України (№67)» ОСОБА_8 повідомив про те, що у період часу з жовтня 2017 року по 05.01.2018 року невідома особа, шляхом вільного доступу, демонтувала та викрала металеві частини залізничної колії, чим спричинила підприємству матеріальну шкоду;

- протоколом огляду місця події від 05.01.2018 року, згідно якого в присутності понятих було проведено огляд частини території, розташованої біля залізничного переїзду ст. Сокиряни, в ході якого виявлено відсутність металевих підкладок та залізничних цвяхів;

- протоколом огляду місця події від 15.01.2018 року, згідно якого в присутності понятих було проведено огляд території пункту прийому металобрухту, розташованого за адресою: м. Сокиряни, вул. Центральна, 77, в ході якого виявлено залізничні цвяхи, загальною вагою 22,90 кг. та металеві підкладки, загальною вагою 59,150 кг.;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.01.2018 року, згідно якого в присутності понятих свідок ОСОБА_9 впізнав на фотознімку під №2 ОСОБА_4 як особу, яка в кінці грудня 2017 року, вчинила крадіжку металевих частин залізничної колії.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи в сукупності наведені вище досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі.

Суд вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 є вірною, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, наслідки його вчинення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до вимог ст.12 КК України, класифікується як умисний злочин середньої тяжкості.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема те, що свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні він визнав в повному об`ємі, щиро розкаявся, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, дане кримінальне правопорушення вчинив в період умовно-дострокового звільнення, за місцем свого проживання характеризується посередньо, не працює, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, завдану потерпілому матеріальну шкоду не відшкодував.

Обставини щодо визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, щирого каяття та наявності на утриманні неповнолітніх дітей суд, у відповідності до ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Разом з тим, обставинами які негативно характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає те, що він раніше неодноразово засуджувався та відбував покарання в місцях позбавлення волі за вчинення умисних корисливих злочинів, дане кримінальне правопорушення вчинив в період умовно-дострокового звільнення, не відшкодував завдану матеріальну шкоду.

Враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, причини вчинення ним злочину, із урахуванням кількості і вартості викраденого майна, а також наявності обставин, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, які його обтяжують, суд приходить до висновку, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі, оскільки застосування менш суворого виду покарання не буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 до повного відбування покарання, призначеного за вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24.03.2015 року, вчинив дане нове кримінальне правопорушення, суд вважає, що на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, слід частково приєднати невідбуте ОСОБА_4 покарання за попереднім вироком та остаточно до відбування призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.3 ст.61 КПК України цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.
Згідно п.1 ч.1 ст.57 КПК України потерпілий зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття.
Як встановлено із матеріалів судового провадження, кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 неодноразово призначалося судом до судового розгляду, зокрема на 19.11.2018 року, 04.12.2018 року, 20.12.2018 року та 03.01.2019 року.

Разом з тим, представник цивільного позивача ДП «Підприємство ДКВС України (№67)», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду кримінального провадження, про що свідчать відповідні письмові розписки, за викликом в судові засідання двічі не прибув, про причини неможливості прибуття не повідомив і клопотання про розгляд позову за його відсутності до суду не надіслав.
Частиною 3 ст.129 КПК України передбачено, що у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.
Відповідно до частин 1 та 2 ст.326 КПК України якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею. Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.
З огляду на встановлені вище обставини та вимоги закону суд вважає, що заявлений у даному кримінальному провадженні цивільний позов ДП «Підприємство ДКВС України (№67)» до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків на суму 265600 грн. слід залишити без розгляду.

Речові докази - металеві цвяхи в кількості 73 шт. та металеві підкладки в кількості 12 шт., у відповідності до вимог п.5 ч.1 ст.100 КПК України, підлягають поверненню власнику ДП «Підприємство ДКВС України (№67)».

Керуючись ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і за його вчинення призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте ОСОБА_4 покарання за вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24.03.2015 року і остаточно до відбування призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 відраховувати з моменту його затримання після звернення даного вироку до виконання.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 період його затримання з 07.08.2018 року по 08.08.2018 року включно.

Цивільний позов ДП «Підприємство ДКВС України (№67)» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків залишити без розгляду.

Речові докази: металеві цвяхи в кількості 73 шт. та металеві підкладки в кількості 12 шт., які згідно квитанцій №№9175, 9176 знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Сокирянського ВП повернути власнику ДП «Підприємство ДКВС України (№67)».

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а особою, яка утримується під вартою, з дня отримання копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя: