УХВАЛА

20 грудня 2018 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0007212 від 03.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду із клопотанням, яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно мобільний телефон марки «Samsung» модель «i9001 Galaxy S Plus», imei НОМЕР_1 , який був вилучений 10.12.2018 року під час огляду місця події за адресою м. Рівне, вул. Пушкіна, 4, в кабінеті №15 у гр. ОСОБА_5 .

В обґрунтуванні клопотання слідчий зазначає, що 03.12.2018 року, в період часу з 11:00 год. по 13:00 год., невідома особа перебуваючи по АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, здійснила крадіжку належного ОСОБА_6 мобільного телефону марки «Samsung i9001 Galaxy S Plus» imei НОМЕР_1 , чим завдала потерпілому майнової шкоди.

10.12.2018 року під час огляду місця події за адресою м. Рівне, вул. Пушкіна, 4, в кабінеті №15 у гр. ОСОБА_5 , було добровільно видано мобільний телефон марки «Samsung» модель «i9001 Galaxy S Plus», imei НОМЕР_1 .

З посиланням на викладене, з метою збереження речових доказів, слідчий просив клопотання задовольнити.

До початку розгляду клопотання слідчим ОСОБА_3 подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Слідчим відділом ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007212 від 03.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Згідно із ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що з метою збереження речових доказів, враховуючи сукупність наявних підстав вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, необхідно накласти на нього арешт. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0007212 від 03.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно мобільний телефон марки «Samsung» модель «i9001 Galaxy S Plus», imei НОМЕР_1 , який був вилучений 10.12.2018 року під час огляду місця події за адресою м. Рівне, вул. Пушкіна, 4, в кабінеті №15 у гр. ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_1