У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000109, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 366 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.02.2018 року,
ВСТАНОВИЛА:

З поданого клопотання та матеріалів, доданих до нього матерів встановлено, що ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000109, розпочатого за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч.3 ст. 28ч.2 ст. 366 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.02.2018 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , обіймаючи посаду головного інженера ДП «Фортуна» ВАТ «Іршавське «РТП», являючись службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими функціями, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом зловживання своїм службовим становищем, у грудні 2015 року вступив в організовану ОСОБА_6 стійку злочинну організовану групу, до складу якої ввійшов як виконавець колишній старший майстер служби з обслуговування будинкових мереж Іршавської філії Публічного акціонерного товариства «Закарпатгаз» ОСОБА_7 . 15.01.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 366 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що підозрюваний ОСОБА_7 є власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 . З огляду на викладене з метою забезпечення можливої конфіскації та забезпечення цивільного позову слідчий вважає, що необхідно накласти арешт на даний житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , із забороною розпоряджатись даним об`єктом нерухомості.
Ураховуючи наведене слідчий просить суд накласти арешт на майно, про яке йдеться у клопотанні.

У судове засідання особа, яка подала клопотання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Власник майна про судове засідання не повідомлявся, оскільки розгляд такого здійснюється на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, при цьому слідчим суддею враховано, що в клопотанні наведено достатньо підстав, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна та для забезпечення виконання можливого рішення суду про таке.
На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання без участі особи, яка подала клопотання, оскільки її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Дослідивши матеріали поданого клопотання, зважаючи на його доводи та обґрунтування, слідчий суддя доходить наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна...
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
З матеріалів клопотання та доданих до нього копій з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 366 КК України. Відповідно до санкції ч. 5 ст. 191 КК України, за вчинення діяння, передбаченого зазначеною нормою, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_7 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , та таке майно обтяжене забороною на нерухоме майно, в зв`язку з передачею в іпотеку, іпотекодержатель ВАТ "Електрон Банк", 19358632. В зв`язку з цим слідчий суддя доходить висновку, що клопотання про арешт майна є підставним,.
При цьому слідчий суддя бере до уваги положення ч. 7 ст. 170 КПК України, згідно з яким арешт може бути накладено на майно, н яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства, та у такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно.
Крім того, при розгляді клопотання слідчий суддя бере до уваги, що в даному проваджені потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування збитків на суму 145 720 грн., які просять стягнути солідарно з трьох осіб, в тому числі і з підозрюваного ОСОБА_7 , тому накладення арешту на належне підозрюваному майно буде відповідати меті кримінального провадження для забезпечення виконання такого позову в разі його задоволення.
Враховуючи, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, зважаючи на обставини кримінального правопорушення та на суть повідомленої підозри ОСОБА_7 , з метою збереження належного йому майна, та уникнення можливого покарання у вигляді конфіскації майна, та з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення цивільному позивачу, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
В даному випадку, оцінивши наявні ризики та мету застосування арешту майна, слідчий суддя доходить висновку, що арешт на належне ОСОБА_7 майно слід накласти шляхом заборони розпоряджатись належним йому майном, та вважає, що саме такий захід втручання у права особи, підозрюваної у вчиненні злочину, буде відповідати вимогам розумності та співмірності обмеження права власності та буде достатнім для досягнення мети та відповідати завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИЛА:
Клопотання про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000109 від 26.02.2018, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 366 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на належний підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 , шляхом заборони розпоряджатись даним об`єктом нерухомості.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Роз`яснити сторонам зміст ст. 172 КПК України, якою встановлено порядок та підстави для скасування арешту майна за клопотанням сторони до слідчого судді.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1