Справа № 344/3427/19
Провадження № 1-кп/344/537/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 українця, громадянина України, працюючого головним інспектором охорони публічного порядку комунального підприємства «Муніципальна варта» Івано-Франківської міської ради, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

25.10.2018 року близько 21 год. 50хв. водій ОСОБА_6 , не маючи навиків в управлінні транспортним засобом та посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався лівою смугою руху ділянкою автодороги по вул. Коновальця в м. Івано-Франківськ у напрямку кільцевої розв`язки вул. Коновальця - С. Бандери - Джохара Дудаєва. В цей час по нерегульованому пішохідному переході, зліва на право, відносно напрямку руху автомобіля «Mitsubishi L200», проїзну частину дороги перетинав у спокійному темпі пішохід ОСОБА_5 , який відповідно до вимог п. 4.16 а) Правил дорожнього руху України мав перевагу у русі. При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу водій ОСОБА_6 проявив неуважність не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надав дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека та вчинив наїзд на ОСОБА_5 . При цьому, водій ОСОБА_6 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

пп. а) п. 2.1., згідно з яким водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

п.п. б) п. 2.3., відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.1., згідно з яким під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3., який зобов`язує водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу;

п. 18.1., відповідно до якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Внаслідок порушення ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої ОСОБА_5 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 8 від 24.01.2019 року отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішньої кісточки лівого гомілково-ступневого суглобу без зміщення, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечним для життя в момент їх спричинення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому визнав повністю та беззастережно, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з його примиренням з потерпілим, правові наслідки такого звільнення йому зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив суд звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з тим, що вони примирились і обвинувачений в повній мірі відшкодував йому завдані збитки. При цьому, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру він до ОСОБА_6 немає і мати не буде.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що оскільки обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості вперше, він примирився з потерпілим та повністю відшкодував завдану ним шкоду, ОСОБА_6 на підставі ст. 46 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, зокрема письмові докази, які характеризують особу обвинуваченого, дають можливість вирішити долю речових доказів та судових витрат, суд вважає, що ОСОБА_6 на підставі ст. 46 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а відповідно до ч. 1 ст. 286 цього Кодексу звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

У ст. 46 КК України передбачено можливість звільнення особи, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Так, в судовому засіданні поза розумним сумнівом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості і під час судового провадження він примирився з потерпілим ОСОБА_5 та добровільно повністю відшкодував завдані йому збитки.

Перешкод для застосування ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження з цих підстав - судом не встановлено.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що є всі правові підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з його примиренням з потерпілим ОСОБА_5 та відшкодуванням завданих ним збитків.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, а питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 370, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Стягнути із ОСОБА_6 в користь держави 1716 (одну тисячу сімсот шістнадцять) гривень витрат за проведення експертиз.

Речовий доказ: автомобіль марки ««Мітсубіші Л 200» реєстраційний номер НОМЕР_2 » (постанова слідчого від 26.10.2018 року), який 27.11.2018 року передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 вважати йому повернутим.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1