У Х В А Л А

29.10.2018

Дніпровський районний суд м. Києва колегіально судом у складі трьох суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2017 за № 0005280 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожного окремо, у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України,

в с т а н о в и в :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
Обвинувачений ОСОБА_8 через ДУ «Київський слідчий ізолятор» подав клопотання, у порядку ст.ст. 201, 331 КПК України, про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на альтернативний, яке умотивував тим, що встановлені слідчим суддею та судом передумови для його утримання під вартою визначені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України, відсутні, у світлі його соціальних зв`язків, наявності на утриманні членів родини.

Захисник ОСОБА_6 подане, у порядку ст. 201 КПК України, клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , підтримав та указав, що у розрізі практики ЄСПЛ ризики є недоведеними, а сама по собі тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюються особа не може бути безумовною підставою для її утримання під вартою. ОСОБА_8 має місце постійного проживання в м. Києві, перебуває у шлюбних відносинах з ОСОБА_10 , сім`я характеризує його як дуже доброго, вірного, порядного, відповідального чоловіка. Обвинувачення ОСОБА_8 грунтується на неналеждних та недопустмих доказах.
Інші учасники провадження зі сторони захисту це звернення підтримали, просили задовольнити з наведених у ньому передумов.

Прокурор указав що на його переконання, підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, враховуючи наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, характеризуючі особистість заявника дані.

Зауважив, що обставини регламентовані ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України, є дійсними, а тому уважав за доречне у задоволенні такого звернення відмовити

Мотиви, з яких виходив суд при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

Статтею 331 КПК України регламентовано, що під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Також, з положень норм ст. 199 КПК України випливає, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, ураховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду вказаного питання суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу обвинуваченого та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

У цій ситуації у вказаному кримінальному провадженні обвинуваченому було висунуто обвинувачення за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України - підшукання знарядь та змова на вчинення дій, які створювали небезпеку для життя чи здоров» я людини, вчинені з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, вчинені за попередньою змовою групою осіб; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України - умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинене спільно декількома особами, які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення; ч. 1 ст. 263 КК України - носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В ході обговорення цього питання відносно обвинуваченого, відповідно до обвинувального акту встановлено такі відомості: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Майрамадаг, Алагірського району, республіка Північна Осетія Аланія, Північно - Кавказький федеральний округ, Російської Федерації, громадянин Російської Федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Обвинувачений на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я. У нього наявні на утриманні члени родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останніми.

Тим самим, обставини регламентовані ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 331 КПК України є дійсними. При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності,з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.

Обставини регламентовані ст. 178 КПК України, у світлі даних про обвинуваченого, не є такими, що вказують на відсутність передумови визначеної п. 3 ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу у поєднанні з характером висунутого обвинувачення та проведеним комплексом досліджених, у цій справі, доказів, та тих, які тільки мають бути в ньому вчинені.

Тим паче, що згідно ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Тобто, до заявника, у цій ситуації, у світлі норм ч. 5 ст. 176 КПК України застосовано до нього єдино можливий запобіжний захід, який є одночасно, як самим м`яким, так і найбільш суворим.

Його зміна на альтернативний, як про те указує заявник не є реальною, з огляду на норми ч. 5 ст. 176 КПК України.

Останній може бути тільки скасованим, однак для скасування підлягає установленню факт відсутності у провадженні обставин визначених п.п 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК України (усіх 3 разом).

У цій справі суд, уважає, у цей час, дійсними наявність передумов визначених п.п.1-2 ч. 1 ст. 194 КПК України, як наслідок не можливо говорити про можливість скасування запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що дані заходи забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

На підставі викладеного та керуючись 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 09:00 год. 30.10.2018.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3