Ухвала
04 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 761/46142/18

провадження № 51-464впс19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0000189 щодо ОСОБА_5 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло подання Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0000189 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Подання мотивовано тим, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_7 обвинувачується в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке було закінчено на 101 кілометрі траси М21(Е 583) в напрямку населеного пункту Вендичани до населеного пункту Немія на території Могилів Подільського району Вінницької області шляхом викриття працівниками СБУ.

Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду подання. Заперечень та заяв про відкладення розгляду подання від учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали подання Київського апеляційного суду, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи, наведені у поданні, колегія суддів дійшла висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Згідно зі ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності. Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Як убачається з наданих суду матеріалів кримінального провадження, до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000189 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Із системного аналізу норм КК України випливає, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, є закінченим у момент, коли виконано відповідні дії: організаційні дії по переправленню осіб через державний кордон України, дії по керівництву таким переправленням, надані необхідні поради, вказівки чи засоби для незаконного перетинання державного кордону України іншими особами або усунені відповідні перешкоди для цього, незалежно від того, чи фактично опинились особи за межами України.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України за попередньою змовою, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. При цьому, як зазначено в обвинувальному акті, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України здійснювалась в м. Києві по вул. Лук`янівська, 46, тобто на території, яка належить до юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, а тому за правилами ч. 1 ст. 32 КПК України обвинувальний акт було направлено для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва. Вчинення інших дій, передбачених диспозицією ст. 332 КК України, ОСОБА_8 не інкримінується.
З огляду на вищезазначене та відповідно до положень ст. 34 КПК України Суд дійшов висновку про те, що подання Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0000189 щодо ОСОБА_5 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд

постановив:
Подання Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0000189 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3