Справа № 461/1131/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/130/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 лютого 2019 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 лютого 2019 року задоволено клопотання слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 . Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі Львівській установі виконання покарань №19 без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_9 , тобто до 18.04.2019 року включно.

Контроль за виконанням даної ухвали покладено на слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 .

На ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 лютого 2019 року захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 лютого 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо ОСОБА_9 в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР 16.02.2019 року за №0000158 скасувати, визначити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з визначенням розміру застави, або більш м`якший запобіжний захід ніж тримання під вартою. Апеляційну скаргу мотивує тим, що ОСОБА_9 одружений та має на утриманні доньку віком 5 років; має постійне офіційне місце роботи із стабільним достатнім заробітком; позитивно характеризується за місцем роботи; має постійне місце проживання та позитивно характеризується за місцем проживання; раніше до кримінальної відповідальності не притягався, запобіжні заходи до нього не застосовувалися; дружина ОСОБА_9 має постійне місце роботи з достатнім заробітком; ОСОБА_9 має хронічне захворювання у зв`язку із чим був звільнений від служби з Збройних силах України, а тому зазначає, що наведені обставини не дають підстав вважати, що ОСОБА_9 може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури чи суду. Після ДТП ОСОБА_9 визнав себе винним, при допиті його як підозрюваного ще до обрання йому запобіжного заходу, дав правдиві покази слідчому, визнав себе винним та розкаявся, а тому такі дії ОСОБА_9 свідчать про повну співпрацю із слідством, та спростовують існування будь-яких ризиків, що він може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури чи суду. Крім того, ОСОБА_9 наголосив в судовому засіданні, що не мав і не має жодних думок щодо уникнення чи ухилення від відповідальності за кримінальне правопорушення, яка буде визначена вироком суду. Слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність необхідності визначення розміру застави з покликанням на п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України, однак в даному випадку загибель людини не є та не може вважатися наслідком умисних протиправних дій ОСОБА_9 . Не визначати розмір застави це право слідчого судді, а не обов`язок. Посилається на те, що перебування ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння під час ДТП це обтяжуюча обставина при встановлені вироком суду вини та призначенні покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, однак, це не є підставою, яка обґрунтовує наявність існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, яким слід запобігти, застосувавши до ОСОБА_9 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Зазначає, що в мотивувальній частині ухвали суд не наводить доводи недостатності застосування до ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризику або ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечив вимоги апеляційної скарги, однак вважає, що у разі задоволення такої слід визначити розмір застави у розмірі, який забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, вивчивши матеріали судової справи та кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя взяв до уваги, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке є тяжким, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, може переховування від органу досудового розслідування та суду, дійшов до висновку, що слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вказаний висновок відповідає положенням закону та встановленим обставинам.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим суддею встановлено такі обставини.

Слідчим СУ ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000158 від 16.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Підозру у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано протоколом огляду місця події з схемою та іншими доказами.

Слідчим клопотання, погоджене прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивовано тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що спричинило смерть особи, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у кримінальному провадженні, а також переховуватись від органів досудового розслідування, прокуратури чи суду, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

А відтак, слідчий суддя, враховуючи обґрунтованість підозри, особу підозрюваного, а також існуючі ризики, дійшов правильного висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Твердження в апеляційній скарзі, що слідчий суддя не об`єктивно дослідив наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, є безпідставним, так як в ухвалі зазначено ризики відповідно ч.1 ст.177 КПК України.

Посилання захисників на те, що слідчим суддею не досліджено обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу (ст. 178 КПК України), і всупереч ч.1 ст. 194 КПК України помилково визнано, що надані стороною обвинувачення кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри, не може прийматись до уваги, оскільки таке спростовується матеріалами справи, і фактично стосується заперечення винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення при тому, що досудове слідство ще не закінчене.

Також не може прийматись до уваги твердження в апеляційній скарзі, що слідчий суддя не дав оцінку особі підозрюваного та за своїм видом обраний запобіжний захід є явно несправедливим через суворість, оскільки підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, має місце праці, позитивно характеризується, його стан здоров`я не є задовільним, дав визнавальні покази та щиро розкаявся, оскільки слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення і наслідками такого.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставним посилання в апеляційній скарзі на безпідставність не застосування застави для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків з огляду на вище вказані наслідки кримінального правопорушення, а також на те, що до апеляційної скарги не долучено жодних доказів щодо матеріального стану підозрюваного та членів його сім`ї.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали.

Керуючись ст.376, п.1 ч.3 ст.407, ст.419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 лютого 2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4