печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

28 серпня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у засіданні в м. Києві в залі суду клопотання слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що Слідчими управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України розслідується кримінальне провадження № 0004320 від 17.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 371, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 384, а також за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 328 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, та за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 328 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001.

В засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити посилаючись на викладені у ньому підстави.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення даного клопотання заперечували, мотивуючи його необґрунтованістю та незаконністю.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, дійшов до наступного висновку.

21.08.2018 року складено письмове повідомлення про підозру заступнику начальника відділу поліції начальнику відділу кримінальної поліції Суворовського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , на якого тимчасово покладено виконання обов`язків начальника відділу ГУНП в Одеській області, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 328 КК України, а саме в розголошенні відомостей, що становлять державну таємницю, особою, якій ці відомості були довірені або стали відомі у зв`язку з виконанням службових обов`язків, за відсутності ознак державної зради або шпигунства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У своєму клопотанні, орган досудового розслідування зазначив, що доказами, якими підтверджується обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженню документами, а саме висновками державного експерта з питань таємниць Голови Національної поліції України №4-2018 від 23.02.2018 та №13/01/3671дск від 05.12.2017 за результатами судових експертиз щодо віднесення інформації у сфері державної безпеки та охорони правопорядку до державної таємниці; висновком експерта №95/1 від 31.07.2018 за результатами судово-почеркознавчої експертизи, складений експертом Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ, яким підтверджено, що на частині з вилучених у ОСОБА_7 матеріальних носіїв секретної інформації наявні рукописні записи та підписи ОСОБА_7 та на одному секретному документі рукописний підпис ОСОБА_5 ; завіреною копією протоколу обшуку від 28.12.2016 з відеозаписом; завіреними копіями зобов`язань ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у зв`язку з допуском до державної таємниці; завіреними копіями доручення ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 06.10.2016, супровідних листів управління з обслуговування Одеської, Миколаївської та Херсонської областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України про направлення та шістнадцяти рапортів ОСОБА_5 на виконання цього доручення, а також записами в журналі обліку вихідних та внутрішніх документів, журналі обліку вхідних документів; спеціальним дозволом на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, виданим УСБУ в Одеській області; матеріальними носіями секретної інформації документами, вилученими в ході обшуку, які містять державну таємницю; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ;завіреною копією архівної справи «Документи (протоколи, акти) про ліквідацію режимно-секретного органу управління з обслуговування Одеської, Миколаївської та Херсонської областей ДПН НПУ»; Зводом відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України від 12.08.2005 №440; завіреною копією акту УСБУ в Одеській області спеціальної експертизи умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, в управлінні з обслуговування Одеської, Миколаївської та Херсонської областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України №65/11-7513дск від 09.12.2016;витягом з Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №939 від 18.12.2013;завіреною копією розпорядження ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 01.07.2016 №193 ДСК, відповідно до якого ОСОБА_7 допуск до державної таємниці за формою 2 скасовано; завіреними копіями облікових карток ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про надання та скасування допуску та доступу до державної таємниці.

Водночас, слідчий суддя на даному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 328 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Так, як вбачається з наданих слідчим матеріалів, ОСОБА_5 було вчинено правопорушення.

Так, стороною захисту під час судового засідання було надано докази, що під час розгляду клопотання про надання дозволу на затримання, підозрюваний ОСОБА_5 перебував у відпустці, приєднавши копію наказу. Однак, під час подачі клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , стороною обвинувачення такі відомості не надавалися.

Крім того, слідчий суддя враховує той факт, що ОСОБА_5 добровільно з`явився до органу досудового розслідування як тільки йому стало відомо про ухвалу слідчого суду, якою надано дозвіл на його затримання. До того часу, ОСОБА_5 перебував у статусі свідка.

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурор не довів обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Частинами 1, 2 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Тобто, стороною захисту в судовому засіданні доведено, що існує можливість забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 у разі обрання відносно нього іншого запобіжного заходу більш м`якого запобіжного заходу.

Тому, на думку слідчого судді, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності застосування підозрюваному домашнього арешту з огляду на його виключно позитивну характеристику особи підозрюваного та його постійне місце проживання та роботи, міцні соціальні зв`язки, обрати більш м`який запобіжний захід, який зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього законом обов`язку: зобов`язати прибувати до суду, слідчого та прокурора.

Враховуючи наведене та керуючись Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод,ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 205, 395, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 26.09.2018 року включно, але не більше строку досудового розслідування та зобов`язати прибувати до суду, слідчого та прокурора.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладеного на нього обов`язку, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у КП № 0004320 від 17.11.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1