Справа № 573/2177/18
Номер провадження 1-кс/573/846/18
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

слідчого: ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

в с т а н о в и в :
29 листопада 2018 року слідчий СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання вмотивоване тим, що 28 листопада 2018 року до чергової частини Білопільського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що біля районного будинку культури в м. Білопілля по вул. Макаренка сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої здійснено наїзд на дитину пішохода.

Виїздом слідчо-оперативної групи встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 рухався на своєму автомобілі ВАЗ-21150, д. н. НОМЕР_1 по вул. Макаренка в м. Білопілля навпроти РБК. В цей час із-за припаркованого автобусу вибіг малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_2 . Останній знаходиться в Білопільській ЦРЛ з діагнозом: закритий піднадкістковий перелом лівої малоберцової кістки без зміщення, пошкодження зв`язок лівого колінного суглобу, закрита черепно-мозкова травма, садна на голові зліва, госпіталізований до ортопедичного відділення.

Вказані відомості зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 28 листопада 2018 року за №0000611, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

28 листопада 2018 року проведено огляд місця події, під час якого на проїжджій частині навпроти районного будинку культури, на вул. Макаренка в м. Білопілля виявлено автомобіль ВАЗ-21150, д. н. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2002 року випуску з пошкодженням переднього вітрового скла навпроти пасажирського місця та пошкодженим вітровим крилом на капоті автомобіля, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 . Вищезазначений автомобіль було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Білопільського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Соборна, 76.

Слідчий вказує, що вилучені транспортні засоби відповідають критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим є необхідність у проведенні їх огляду із залученням експертів НДЕКЦ та призначенні судових експертиз, а також у забезпеченні збереження та унеможливлення приховування, чи втрати, псування, зникнення слідів кримінального правопорушення, які залишені на мопеді та автомобілі.

З метою забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі тимчасово вилученого транспортного засобу, слідчий за погодженням із прокурором просить накласти на нього арешт шляхом тимчасового, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку позбавлення права на його відчуження, розпорядження та користування.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Володілець вилученого майна, ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання в його відсутність, проти накладення арешту на автомобіль не заперечує.

Заслухавши слідчого, вивчивши клопотання, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною першою статті 170 КПК України поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В такому разі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У даному випадку слідчим обґрунтовано та доведено наявність достатніх підстав вважати, що вилучений транспортний засіб відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим є необхідність у його огляді із залученням експертів та проведенні ряду необхідних експертиз.

Крім того, слідчим доведено, що обмеження власника у праві володіння, користування та розпорядження автомобілем шляхом накладення арешту, відповідає меті та завданням даного кримінального провадження, а також, що невжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження може мати негативні наслідки та у подальшому перешкодити даному кримінальному провадженню.

Таким чином, виходячи з обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль ВАЗ-21150, д. н. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2002 року випуску з пошкодженням переднього вітрового скла навпроти пасажирського місця та пошкодженим вітровим крилом на капоті автомобіля, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку позбавлення права на його відчуження, розпорядження та користування, визначивши місцем зберігання арештованого майна майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів Білопільського відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Сумській області.

Копію даної ухвали негайно вручити слідчому ОСОБА_3 , а також надіслати прокурору та власнику майна ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: