Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/200/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 05.05.2019 за № 0003394, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Митрофанівка Новгородківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30.12.2014 року вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 27.02.2015 року вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 29.01.2016 року вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 13.04.2016 року вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
- 21.10.2016 року вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 17.11.2017 року вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі. 22.12.2018 року звільнений по відбуттю строку покарання на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 21.12.2018 року із встановленим адміністративним наглядом;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, а саме з 21 год 40 хв 04.05.2019 по 21 год 40 хв 02.07.2019, та визначено розмір застави, який складає 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 57 630 грн,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
Слідчий Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда з клопотанням, яке погоджено із Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 травня 2019 року задоволено вказане вище клопотання слідчого та стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 21 год 40 хв 04.05.2019 по 21 год 40 хв 02.07.2019, та визначено розмір застави, який складає 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 57 630 грн.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Водночас, слідчий суддя також врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведеності його винуватості та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як застосування більш м`яких запобіжних заходів, на його думку, не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі на вказане рішення слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на те, що стосовно ОСОБА_6 цілком можливим було б застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Так, на переконання захисника, визначений слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави на суму 57 630 грн є занадто суворим запобіжним заходом, розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України, а також сума застави є непомірно великою для підозрюваного.

На думку захисту, дії правоохоронних органів суперечать діючому КПК України, а з процесуальних документів не зрозуміло обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Водночас, захисник адвокат зауважує, що жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений. Підозрюваному немає сенсу переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_6 розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі.

Також, слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, проживає разом з матір`ю, має постійне місце проживання, відсутні негативні характеристики на нього, працює неофіційно.

З огляду на викладене, а також те, що органом досудового розслідування не доведено неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів ніж утримання його під вартою, захисник уважає, що запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту зможе запобігти ризикам, які наявні у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_6 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали подання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу не може бути задоволено, виходячи з такого.
Відповідно до частини 1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, при розгляді клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також те, що матеріали подання містять дані, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Про наявність вказаних ризиків свідчить той факт, що кримінальне правопорушення в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, так як санкцією ч. 2 ст. 186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, що в свою чергу вказує на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, слід зазначити, що оскільки на даний час по даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій направлених на встановлення та зібрання доказів, а тому у разі застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, останній зможе незаконно впливати на хід досудового розслідування, в тому числі впливати на потерпілу, свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Водночас, слідчим суддею правильно враховано неодноразові попередні судимості ОСОБА_6 за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, а також факт наявності на розгляді суду кримінального провадження стосовно нього за ч. 2 ст. 185 КК України, що в свою чергу характеризує підозрюваного, як такого, який схильний до вчинення протиправних дій, а тому є виправданим посилання суду на можливість ОСОБА_6 вчинити інші кримінальні правопорушення, у разі застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу.
Також, поза увагою слідчого судді не залишились відомості про особу ОСОБА_6 , який офіційно не працює та не має жодних заробітків, не одружений, на утриманні нікого не має, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Окрім цього, необхідно звернути увагу на характеристику ОСОБА_6 , надану за місцем його проживання, відповідно до якої він не працює, вживає алкоголь, у громадських місцях веде себе задовільно. У громадському житті села ніякої участі не приймає. Скарг на нього в сільську раду від жителів села не надходило (а.к. 34).
Сам факт проживання підозрюваного із матір`ю, як про це вказує в апеляційній скарзі захисник, не спростовує наведених вище висновків слідчого судді. Водночас, посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що ОСОБА_6 працює, але не офіційно, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки вони не підтверджені жодним доказом та у свою чергу спростовуються вказаною вище характеристикою на ОСОБА_6 .
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і застосував до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам, та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім цього, слідчий суддя, на переконання судової колегії, обґрунтовано визначив розмір застави ОСОБА_6 , оскільки такий обов`язок закріплений у ч. 3 ст. 183 КПК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 с. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У даному випадку, розмір застави, який складає 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на переконання колегії суддів, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та не є надмірним, як про це вказує в апеляційній скарзі сторона захисту, оскільки визначений слідчим суддею розмір застави є наближеним до мінімального, визначеного п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Надуманими є апеляційні ствердження адвоката щодо необґрунтованості пред`явленої підозри.
Так, термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ), означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що наявні матеріали клопотання свідчать про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України і такий висновок слідчого судді є достатньо мотивований.
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 , а тому ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 травня 2019 року про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави, залишає без змін.
Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 травня 2019 року, якою стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 21 год 40 хв 04.05.2019 по 21 год 40 хв 02.07.2019, та визначено розмір застави, який складає 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 57 630 грн залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4