Справа № 752/7937/17
У Х В А Л А

10.12.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,, представника заявника - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Неополіс-Буд» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000045 від 04.12.2012 р.,

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Неополіс-Буд» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000045 від 04.12.2012 р., а саме: зняття арешту з нежилих приміщень № 1, № 12, №І (група прміщень № 3) загальною площею 181,5 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою від 06.11.2017 р.
Клопотання обгрунтовано тим, що ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва 06.11.2017 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_4 та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна - нежилі приміщення за адресою: м. Київ, вул. Андріївський узвіз 38-А, яке належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Неополіс-Буд», шляхом заборони відчужувати, розпоряджатись будь-яким чином зазначеними приміщеннями.

Слідчий суддя в ухвалі від 06.11.2017 року у справі 752/7937/17 зазначив, що вказаний об`єкт нерухомого майна є об`єктом кримінальних протиправних дій і підлягатиме спеціальній конфіскації у третіх осіб, та з метою збереження речових доказів наклав на нього арешт.

Однак, як зазначає заявник, в момент вчинення злочину Кримінальний кодекс України не містив в собі положень щодо спеціальної конфіскації і дана норма не може бути застосована.

TOB «Неополіс-Буд» не приймало участь у договорі купівлі-продажу майна від 02.04.2010 року, а придбало його у TOB «Албенаарсеналбуд» тільки 16.11.2010 року, в зв`язку з чим посиланням на те. що це здійснюється з метою забезпечення спеціальної конфіскації у третіх осіб, є незаконним.

На момент відчуження 02.04.2010 року нежилі приміщення №1. №12. №1 (група приміщень№3) загальною площею 1X1.5 кв. м.. які розташовані за адресою: м. Київ. Андріївський узвіз. 38 «А» були громадською вбиральнею. Загальний стан приміщень був із тріщинами, мало місце затікання то стінах та вимагало реставрації.

Після купівлі зазначених приміщень TOB «Неополіс-Буд» у TOB «Албенаарсеналбуд» у листопаді 2010 року новий власник (TOB «Неополіс-Буд») звернувся до Головного управління містобудування та архітектури із відповідним клопотанням та отримав згоду на використання зазначених об`єктів під заклад громадського харчування, за умови проведення реставрації. Після цього TOB «Неополіс-Буд» отримало від Головного управління охорони культурної спадщини Дозвіл на виконання реставраційних робіт з пристосуванням частини нежитлових приміщень під заклад громадського харчування згідно з Проектом реставрації. Із 2012 року по 2017 рік поступово виконувались реставраційні роботи. Повністю відремонтований фасад приміщення, відремонтовані перекриття, стіни, підлога, укріплений фундамент будівлі.

Заявник зазначає, що основним видом господарської діяльності TOB «Неополіс-Буд» (і наразі єдиним) є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

В жовтні 2017 року TOB «Неополіс-Буд» уклало договір оренди нежитлових приміщень за адресою: м. Київ. Андріївський узвіз. 38 «А» із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 . Серед іншого обов`язком орендодавця (TOB «Неополіс-Буд») було отримання згоди надання в орендне користування приміщення за адресою: АДРЕСА_1 від Управління збереження історичного середовища та охорони об`єктів культурної спадщини Департаменту культури Київської міської державної адміністрації. Проте, звернувшись із відповідним клопотанням TOB «Неополіс-Буд» отримало відмову. Єдиною причиною по якій Департамент культури відмовив - наявність арешту вказаних приміщень відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 06.11.2017 року. Таким чином. TOB «Неополіс-Буд» не може здійснювати законну господарську діяльність, а орендар не зможе повернути вкладені в ремонт приміщення кошти.

TOB «Неополіс-Буд» . як і його посадові особи, не мають, та не мали, жодного відношення ні до кримінального, ні до будь-якого іншого правопорушення, та придбало нежитловий будинок виключно в рамках чинного на той час законодавства. Посадові особи TOB «Неополіс-Буд» не є в даній кримінальній справі ні обвинуваченими, ні підозрюваними, що також в свою чергу підтверджує необґрунтованість арешту.

В матеріалах, доданих до клопотання про накладення арешту, не містилось доказів того, що об`єкт нерухомого майна - нежилі приміщення №1. №12. №1 (група приміщень№3) загальною площею 181.5 кв. м.. які розташовані за адресою: м. Київ. Андріївський узвіз. 38 «А», були об`єктом кримінально-протиправних дій та набуті TOB «Неополіс-Буд» внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Посилаючись на необгрунтованість застосування даного виду забезпечення кримінального провадження, який призвів до зупинки господарської діяльності Товариства, заявник просить скасувати арешт, застосований на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 06.11.2017 р.
В ході судового розгляду представник заявника підтримала клопотання, просила його задовольнити, посилаючись на необгрунтованість застосування слідчим суддею заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на нежилі приміщення за адресою: м.Київ, Андріївський узвіз 38А, що в свою чергу перешкоджає господарській діяльності ТОВ «Неополіс-Буд», хоча його посадові особи не причетні до вчинення зазначеного кримінального правопорушення.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання і зняття арешту з нерухомого майна, однак не заперечував щодо скасування арешту в частині надання дозволу на користування приміщенням, оскільки нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні. На даний час досудове розслідування тримає, керівнику Управління комунальної власності Київської міської державної адміністрації повідомлено про підозру, оскільки при здійсненні приватизації зазначених приміщень була порушена процедура приватизації і об`єкт продано за заниженою ціною. Необхідність у подальшому арешті майна не відпала.
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В ході розгляду клопотання встановлено, що в провадженні прокуратури м.Києва знаходиться кримінальне провадження № 0000045 від 04.12.2012 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.398, ч.1 ст.357, ч.2 ст.233, ч.4 ст.358, ч.2 ст. 364, ч.3 ст.212, ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209 КК України.
Зазначене досудове розслідування проводиться за фактом незаконного відчуження на підставі договору купівлі-продажу нежилого будинку від 02.04.2010 р. укладеного між Головним управлінням комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ТОВ «Албенаарсеналбуд» нежилих приміщень з № 1 по № 12, 3І групи приміщень № 3, що розташовані в АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва 06.11.2017 року накладено арешт на об`єкт нерухомого майна - нежилі приміщення за адресою : м. Київ, вул. Андріївський узвіз 38-А, яке належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Неополіс-Буд», шляхом заборони відчужувати, розпоряджатись будь-яким чином зазначеними приміщеннями.

Як вбачається зі змісту ухвали, підставою для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження стало те, що майно, на яке накладено арешт, є речовим доказом у справі і може підлягати спеціальній конфіскації.
Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Згідно з ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Майно, на яке відповідно до ухвали слідчого судді від 06.11.2017 р. було накладено арешт, на час розгляду клопотання про скасування арешту відповідає критеріям, визначеним ст.170 КПК України.
Відповідно до постанови слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідувань кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м.Києва ОСОБА_6 від 31.10.2017 р. нежилі приміщення з № 1 по №12, №І (групи приміщень № 3), що розташовані в АДРЕСА_1 , загальною площею 181,5, визнано речовим доказом.
Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні від 04.12.2012 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.398, ч.1 ст.357, ч.2 ст.233, ч.4 ст.358, ч.2 ст. 364, ч.3 ст.212, ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209 КК України, триває, майно, на яке накладено арешт є об`єктом злочину, слідчий суддя приходить до висновку, що потреба у арешті майна, не відпала, оскільки не відпали обставини, що були підставою для його накладення.
Крім того, відповідно до положень ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Однак, в даному випадку суд також враховує положення ч. 4 ст. 173 KHK України, відповідно до якої у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як встановлено в ході розгляду клопотання основним видом господарської діяльності TOB «Неополіс-Буд» є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

В даному випадку, заборона користування нежилими приміщеннями з № 1 по № 12, №І (групи приміщень № 3), що розташовані в АДРЕСА_1 , порушує права його власника та впливає на господарську діяльність Товариства.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги думку сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає за можливе скасувати заборону у вигляді розпорядження будь-яким чином нерухомим майном нежилими приміщеннями з №1 по № 12, №І групи приміщень № 3, що розташовані за адресою: м.Київ, вул.Андріївський узвіз, 38, в літ. А, загальною площею 181,5 кв.м., яке на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Неополіс-Буд», оскільки зазначені дії не призведуть до відчуження майна, що є об`єктом злочину і подальший арешт майна у формі заборони його відчуження буде відповідати меті застосування заходів забезпечення кримінального провадження..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 174, 369-372, 392-393, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Неополіс-Буд» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000045 від 04.12.2012 р., задовольнити частково.

Скасувати заборону у вигляді розпорядження будь-яким чином нерухомим майном нежилими приміщеннями з №1 по № 12, №1 групи приміщень № 3, що розташовані за адресою: м.Київ, вул.Андріївський узвіз, 38, в літ. А, загальною площею 181,5 кв.м., яке на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Неополіс-Буд».

У задоволенні клопотання в частині скасування арешту у вигляді заборони відчужувати нежилі приміщення з №1 по № 12, №1 групи приміщень № 3, що розташовані за адресою: м.Київ, вул.Андріївський узвіз, 38, в літ. А, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя