Дата документу 18.03.2019 Справа № 314/2279/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/684/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/2279/18
Категорія ст. 185 ч.3 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного судуу складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000371, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Петро-Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, освіта повна середня, неодруженого, працюючого пічовим на Запорізькому титано-магнієвому комбінаті, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 15.02.2008 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3-х років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;
2) 20.08.2008 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.307, ч.4 ст.70 КК України до 5-ти років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;
3) 10.08.2009 року Апеляційним судом Запорізької області за ч.2 ст.307 КК України до 5-ти років 6-ти місяців позбавлення волі;
4) 06.11.2009 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, чч.1-3, 4 ст.70 КК України до 6-ти років позбавлення волі, звільнений 08.01.2015 року по відбуттю строку покарання;
5) 19.09.2016 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;
6) 08.11.2016 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5-ти років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що по факту скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, він не заперечував у судовому засіданні, не заперечує і тепер, але просить суд звернути увагу на ті обставини, що потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні заявила про відмову від позову, у зв`язку з чим провадження в частині стягнення за ним було закрито, з тих причин, що у повному обсязі їй сплачені матеріальні збитки. Він неодноразово просив пробачення у потерпілої ОСОБА_9 , вона його пробачила. Він дуже шкодує, що скривдив сусідку, але вона його пробачила, він повністю визнав себе винним у скоєному правопорушенні, дієво розкаявся, що виразилось у повній сплати збитків потерпілій. При призначенні йому покарання, суд в повній мірі не взяв до уваги, що він давав правдиві покази як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні. Він сумлінно працює, характеризується задовільно, як за місцем проживання так і за місцем роботи, проживає з батьками похилого віку, вони дуже хворі за віком, та потребують його догляду та його фінансової підтримки. Просить вирок суду змінити, призначити менш суворе покарання.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника та обвинуваченого, зокрема в останньому слові, які просили апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, частково приєднано до покарання, призначеного ОСОБА_6 , невідбуту ним частину покарання згідно вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.11.2016 року, що складає 5 років позбавлення волі, та призначено йому остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5-ти (п`яти) років та 1-го (одного) місяця позбавлення волі. Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня фактичного взяття під варту. Провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_10 про відшкодування шкоди, завданої злочином закрито, у зв`язку з відмовою позивачки від позовних вимог. Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено у виді домашнього арешту. В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, ОСОБА_6 22 квітня 2018 року, приблизно о 20-й годині 30 хвилин, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, через вхідну калитку проник у двір житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_9 , після чого у цьому дворі проник у гараж, збивши за допомогою молотка навісний замок з вхідних воріт, звідки таємно викрав належні хазяйці будинку: бензокосу "Stihl FS260", вартістю 16873 гривні 34 копійки; зарядний пристрій для автомобільної акумуляторної батареї "ВЗУ 12/6-5 Жигулі", вартістю 900 гривень; автомобільну акумуляторну батарею "Ista Standart 60 Ah L+540A", вартістю 1107 гривень 28 копійок, а всього викрав майна ОСОБА_10 загальною вартістю 18880 гривень 62 копійки, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.

ВинуватістьОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися.
Судом першої інстанції діїОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

Доводи апелянта про те, що суд призначив занадто суворе йому покарання, є необґрунтованими, з погляду на наступне.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом було враховано, що останній щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкриттю злочину, добровільно відшкодував потерпілій шкоду, працює, має постійне місце проживання, а тому суд призначив йому мінімальне покарання у виді позбавлення волі, яке передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає правових підстав для подальшого пом`якшення ОСОБА_6 покарання, за вчинений ним злочин, а також остаточно призначеного судом покарання, зокрема і у зв`язку з тим, щовін попросив пробачення у потерпілої і вона його пробачила, дієво розкаявся, що виразилось у повній сплати збитків потерпілій, він сумлінно працює, характеризується задовільно, як за місцем проживання так і за місцем роботи, проживає з батьками похилого віку, вони дуже хворі за віком, та потребують його догляду та його фінансової підтримки, оскільки, будучи неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, у тому числі і корисливих, на шлях виправлення не встав, про що свідчить те, що цей тяжкий корисливий злочин, ним було скоєно під час іспитового строку після попереднього засудження за такий же корисливий злочин, а тому призначене покарання за вчинення злочину та остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , без зміни.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її оголошення.

Судді: