Справа № 467/211/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2019 року слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Арбузинського районного суду Миколаївської області скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 24 січня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000088, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Голова ФГ «Шепіт» ОСОБА_3 у порядку ст. 303 КПК України звернулася зі скаргою до слідчого судді цього місцевого суду.
Зокрема, оскаржував постанову начальника СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 24.01.2019 про закриття кримінального провадження, оскільки, на його переконання, вона винесена без належної перевірки обставин справи, є передчасною і необґрунтованою, у зв`язку із чим суб`єкт звернення просив це рішення слідчого скасувати.
У судовому засіданні ОСОБА_3 доводи поданої ним скарги підтримав повністю, а висунуті у ній вимоги просив задовольнити.
Слідчий, рішення якого оскаржується, в судове засідання не з`явився, але направив матеріали закритого ним кримінального провадження, у зв`язку з чим, слідчий суддя, беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 КПК України в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, та норми його ч. 3 ст. 306, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду справи, з урахуванням строків розгляду скарг такого роду, вважав за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у відсутність слідчого та/або прокурора і, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного.

Як слідує із досліджених доказів, Арбузинським ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000088, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.
Зокрема, останнє було ініційоване заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 366, 358 КК України, у якій він вказував на неправомірність засвідчення в.о. старости села Садове Арбузинського району Миколаївської області ОСОБА_5 , з використанням його службового становища, підпису ОСОБА_6 на статуті новоствореного фермерського господарства «Ліспома».
Проте, начальник СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , здійснивши ряд слідчих дій, як то, допит потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та витребувавши Положення про старосту села Благодатненської об`єднаної територіальної громади, перевіривши тим самим обсяг посадових обов`язків старости і відповідність його дій Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, у зв`язку із чим кримінальне провадження закрив.

Своє рішення начальник СВ прийняв у формі постанови від 24 січня 2019 року, яку наразі й оскаржує голова ФГ «Шепіт», посилаючись на її необґрунтованість і передчасність.

Та перевіривши правильність висновків слідчого, які стали підставою для закриття ним кримінального провадження, з урахуванням доводів заявника щодо неповноти досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до такого.
Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового розслідування, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити для його закінчення.
Так, слідчий, здійснюючи свої повноваження, відповідно до норми ч.5 ст. 40 КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Тобто, орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, та залежно від того, як ці ознаки будуть співвідноситися з ознаками складу злочину, на власний розсуд визначає обсяг перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття вмотивованого рішення, яке передбачене ч. 2 ст. 283 КПК України.
На комплекс перевірочних дій, зокрема, впливає і зміст звернення особи, яка повідомляє про злочин, у даному випадку, заяви ОСОБА_3 від 10 січня 2018 року.
Тож, у цьому випадку, слідчий, здійснюючи перевірку викладених у заяві фактів щодо посвідчення підпису ОСОБА_6 , тобто, у межах відомостей, що містила ця заява, здійснив у цілому достатній комплекс слідчих дій, які давали б йому уявлення про події, що мали місце, проте, рішення про закриття кримінального провадження, все ж таки є дещо передчасним, оскільки в ході досудового розслідування не досить повно з`ясовано обставини, які могли вплинути на висновки слідчого і без їх установлення слідство не може відповідати критерію «ретельності».

Зокрема, слідчий дійшов правильного висновку про наявність повноважень старости села Садове ОСОБА_5 посвідчувати підпис особи на документах відповідно до ст. 37 Закону України «Про нотаріат».

При цьому, відповідно до ч.3 ст. 78 Закону України «Про нотаріат» посадові особи органу місцевого самоврядування, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчують факти, викладені у документі, а лише підтверджують, що підпис зроблено певною особою.
Але в той же час, умови засвідчення справжності підпису на документах визначені у Главі 7 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5.
Зокрема, слідством не установлено конкретних обставин посвідчення підпису, як от, яким чином була установлена особа ОСОБА_6 , який документ було пред`явлено старості на підтвердження того, що ОСОБА_6 є засновником (власником) ФГ «Ліспома», з урахуванням того, що у посвідчувальному написі міститься посилання на це.
У той час, як протоколи допиту свідка ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за своєю суттю не є інформативними у цьому аспекті, тобто, щодо відображення обставин дотримання порядку посвідчення справжності підпису ОСОБА_6 , ще й у контексті положень статуту ФГ «Ліспома».
Тож, з огляду на цю неповноту досудового розслідування у даному випадку, слідчий суддя вважає за необхідне вказати на таке.
Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні і використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
А відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.
Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Позаяк, у цьому випадку, постанова слідчого не містить обґрунтування відсутності складу злочину чи то взагалі його події у ракурсі посилання ОСОБА_3 на ст. 366 КК України.
Адже, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Однак, з оскаржуваної постанови слідує, що вона не містить достатніх відомостей, які б свідчили про те, що викладені у ній висновки були зроблені належним чином та усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати лише зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
А тому, на думку слідчого судді, твердження слідства, викладені у мотивувальній частині постанови в частині необхідності закриття кримінального провадження не є задовільними та переконливими на даному етапі з огляду на те, що вони не містять даних про повну перевірку обставин звернення ОСОБА_3 , у тому числі й у частині вказівки на ст. 366 КК України.
За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню з метою відновлення досудового розслідування та його проведення у загальному порядку.
При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на тому чи іншому етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).
Але разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у рамках провадження такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі «співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», тобто не бути передчасними і не ґрунтувались на припущеннях.
Тому, з цих мотивів, керуючись ст. 306, 307, 369- 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову начальника СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 24 січня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000088, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1