Провадження № 1-кс/760/1647/19
Справа №760/1763/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого відділення Солом`янського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000418 від 15.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням про арешт на майно.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.

Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у місті Києві перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000418 від 15.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 15.01.2019 року за адресою: м. Київ, вул. В. Лобановського, 8 Б, в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 виявлено труп гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається. В нашому випадку із заявою до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві звернувся заступник начальника військової частини № НОМЕР_2 ОСОБА_7 , який повідомив, що його підлеглий ОСОБА_6 , повісився у гаражі за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 .

Свідок ОСОБА_7 , показав, так як він товаришував з ОСОБА_6 , то неодноразово був у гостях у гаражі № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , і коли шукав 15.01.2019 року ОСОБА_6 зайшов саме до цього гаража, де і знайшов його.

Так, 15.01.2019 року під час проведення слідчої (розшукової) дії, а саме огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. В. Лобановського, 8 Б в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , працівниками поліції було виявлено труп гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вилучено з трупа: змиви з лівої руки, змиви з правої руки, контрольні змиви з рук, ланцюжок з хрестиком з білого металу, відбиток странгуляційної бороди на клейкій стрічці, зрізи нігтів з правої руки, зрізи нігтів з лівої руки, каблучка з жовтого металу, майка білого кольору, рубашка синього кольору, жилетка синього кольору, взуття чорного кольору, пакет прозорий з червоною ручкою, мотузка оранжевого кольору з двома металевими карабінами, шапка чорного кольору, барбовал, 55 гривень, пачка сигарет, банківська карта, куртка.

16.01.2019 року постановою вилучені речі були визнанні речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчий в клопотанні зазначає, що з метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

В зв`язку із зазначеним слідчий просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до положень частини 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Слідчим доведено наявність підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме, що вищезазначене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, та можуть бути використані, як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на викладене вище, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що вищезазначене майно підлягає арешту, оскільки слідчим було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні детектива та може бути виконане завдання, для виконання якого слічий звернувся із клопотанням про арешт майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на:

- змиви з лівої руки, змиви з правої руки, контрольні змиви з рук, ланцюжок з хрестиком з білого металу, відбиток странгуляційної бороди на клейкій стрічці, зрізи нігтів з правої руки, зрізи нігтів з лівої руки, каблучка з жовтого металу, майка білого кольору, рубашка синього кольору, жилетка синього кольору, взуття чорного кольору, пакет прозорий з червоною ручкою, мотузка оранжевого кольору з двома металевими карабінами, шапка чорного кольору, барбовал, 55 гривень, пачка сигарет, банківська карта, куртка, - на строк проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000418 від 15.01.2019 року.

Визначити порядок виконання ухвали про арешт майна наступним чином: зобов`язати будь-яку особу, у володінні та/або користуванні якої перебуває зазначене майно, на яке цією ухвалою накладено арешт, невідкладно після надання цій особі слідчим або прокурором ухвали про арешт майна, передати зазначене майно органу досудового розслідування в особі слідчого або прокурора, що входить до складу групи у кримінальному провадженні та надати останньому у письмовому вигляді інформацію про виконання ухвали про арешт майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення

Слідчий суддя ОСОБА_1