№ 243/4595/19
Кримінальне провадження № 1-кс/243/1430/2019
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

03 травня 2019 року слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

03 травня 2019 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в межах якого здійснюється досудове розслідування, старшим слідчим СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Старший слідчий СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області обґрунтував свої вимоги тим, що 01.05.2019 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 проходячи по вул. Варвіпківська (колишня Володарського) м. Слов`янськ Донецької області, побачив потерпілу ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прямувала пішки по вул. Барвінківській (колишня Володарського), при цьому у неї в руках знаходився велосипед «XTREME» зеленого кольору,1 належний потерпілій, та в цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Так, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_5 , приблизно о 21 годині 05 хвилин, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , наздогнавши потерпілу ОСОБА_6 ззаду підійшов до останньої та діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи мету відкритого викрадення чужого майна наніс два удари кулаком в обличчя ОСОБА_6 від чого остання втратила рівновагу, впала на землю на коліна, та в цей час ОСОБА_5 наніс два удари ногою по обличчю потерпілої, тим самим застосував до неї насильство, що не с небезпечним для життя та здоров`я останньої.

Подавивши волю потерпілої ОСОБА_6 до опору, вчинив дії. спрямовані па відкрите викрадення чужого майна, а саме велосипеду «XTREME» зеленого кольору вартістю. 990 грн.

Після чого. ОСОБА_5 реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, узяв руками належний потерпілій ОСОБА_6 велосипед «XTREME» зеленого кольору вартістю 990 грн., та не реагуючи на заклики потерпілої ОСОБА_6 припинити протиправні дії, з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Умисними протиправними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 заподіяна матеріальна шкода на суму 990 грн.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого манна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

02.05.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий обґрунтовує необхідність обрання запобіжного заходу тим, що підозрюваний ОСОБА_5 на теперішній час проживає в смт. Билбасівка Слов`янського району разом зі своєю матір`ю на території м. Слов`янська та Слов`янського району у підозрюваного відсутні інші родинні та дружні зв`язки, дружина па протязі останніх 5 років за вказаною адресою не проживає та знаходиться в м. Москва, РФ, підозрюваний ніде, офіційно не працевлаштований, на життя заробляє випадковими заробітками, а отже у ОСОБА_7 відсутні соціально міцні зв`язки за місцем мешкання на території м. Слов`янська та Слов`янського району, підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, а також враховуючи, що ОСОБА_7 в жовтні 2016 року був засуджений за вчинення умисного злочину передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України, є підстави вважати, що знаходячись на волі ОСОБА_7 буде переховувалися від органів досудового слідства та суду, тому що наслідки та ризик втечі для підозрюваного ОСОБА_5 у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування.

Крім того є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , знаходячись на волі, може вчинити інші умисні кримінальні правопорушення, є те, що останній раніше судимий за вчинення тяжкого корисливого кримінального правопорушення, однак як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, оскільки ним вчинено тяжкий корисливий злочин, офіційно не працевлаштований, та офіційного або постійного джерела доходу не мас. а отже с підстави вважати, що засоби для існування ОСОБА_5 зможе отримувати шляхом подальшої злочинної діяльності.

До того ж існує ризик впливу підозрюваного на потерпілого та свідків в кримінальному провадженню, через те, що 01.05.2019 року він був зупинений працівниками поліції поблизу будинку № 271, що по вул. Комяхова м. Слов`янська, маючи при собі викрадений раніше велосипед, та під час проведення огляду вказаного місця була присутня потерпіла, яка впізнала свій велосипед, а також впізнала особу-нападника, а отже є підстави вважати, що ОСОБА_5 може впливати на потерпілу з метою змінити, або відмовитись від своїх свідчень на користь підозрюваного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України КК України, об`єктивно підтверджується даними копій з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме:

- заявою потерпілої ОСОБА_8 ;

- допитом потерпілої ОСОБА_9 , яка розповіла про обставини вчиненого кримінального правопорушення 01.05.2019 року;

- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 яким зафіксовано місце встановлення правопорушника з велосипедом;

- допитом свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що у його матері дійсно був зазначений вище велосипед та від якої йому стали відомі обставин вчинення злочину;

- протоколом пред`явлення ocoби для впізнання за фотознімками, за участі потерпілої ОСОБА_11 згідно якого вона впізнала ОСОБА_5 ;

- допитом свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 які є патрульними Національної поліції, які під час чергування виявили правопорушника з велосипедом;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участі свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 згідно якого вони впізнали ОСОБА_7 за матеріалами, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 .

Слідчий у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор Слов`янської місцевої прокуратури заявлене слідчим клопотання підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення даного клопотання, просив відмовити у його задоволенні, а застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний із позбавленням волі.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, які підтримали дане клопотання, підозрюваного, дослідивши надані матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000855 від 02 травня 2019 року, приходжу до переконання, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом с частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює сукупність всіх обставин, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 492 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним уст. 177КПК України.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

При цьому, Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, однак це не може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, потреби ж досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у реалізацію прав і свобод підозрюваним, про який йдеться у клопотанні слідчого.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює сукупність всіх обставин, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, слідчим суддею також враховується вікові та психологічні особливості ОСОБА_5 , який раніше судимий, судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку; на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Крім того, слідчий суддя враховує, що із матеріалів клопотання, підозрюваний ОСОБА_5 активно сприяв розкриттю злочину, брав участь у проведенні слідчих дій, не переховувався від слідчого, та як вбачається із протоколу допиту підозрюваного від 02.05.2019 року ОСОБА_5 свою провину визнає у повному обсязі, щиро кається у вчиненому.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні запевнив, що не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, або іншим чином впливати на кримінальне провадження та постійно з`являтись за першим викликом до слідчого.

Таким чином, слідчим недостатньо мотивоване таке звернення, а перелічені в ньому ризики не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та не вбачаються з долучених до клопотання матеріалів.

Також, слід зауважити, що посилання слідчого у своєму клопотання на прогнозування ймовірності вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення та ухилення останнього від явки до слідчого та суду є безпідставним й не може сприйматись судом як об`єктивне та використовуватись при вирішенні клопотання, оскільки воно побудоване на самих лише припущеннях.

Згідно з п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов до переконання про відсутність підстав для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді взяття під варту внаслідок відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Отже, оскільки прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, у задоволенні клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Разом з тим, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 не навчається та офіційно не працевлаштований, та враховуючи особу підозрюваного слідчий суддя вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації та проживання, вказана міра буде достатньою для забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, як сторони кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки:
1) заборонити йому цілодобово залишати житло за постійним місцем проживання ( АДРЕСА_1 ).
2)прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
3)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження.
Ухвала втрачає законної сили через 60 днів.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 передати для виконання до Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.
Відповідно до вимог, передбачених ч.4 ст.181 КПК України, орган Національної поліції зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. Крім того в разі невиконання ним вище перерахованих обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвалу може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду, підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, а іншими учасниками судового розгляду в той же строк з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 06 травня 2019 року о 10.00 год.

Слідчий
суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1