Справа № 344/2422/19
Провадження № 1-кс/344/1463/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000501 від 10.02.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_5 , 10.02.2019 року, близько 20 год. 00 хв., знаходячись у торговому залі приміщення супермаркету ТЦ «Сільпо», що по вул. Північний бульвар, 2А в м. Івано-Франківську, маючи умисел на порушення громадської безпеки шляхом надання недостовірної інформації про загрозу злочинних посягань та поширення неправдивих відомостей, придбав сім-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ-Україна» з номером мобільного телефону НОМЕР_1 .

Після чого, 10.02.2019 року о 20 год. 35 хв., ОСОБА_5 , використовуючи, свій мобільний телефон марки «Lenovo A2010-А» ІМЕІ : НОМЕР_2 , ІМЕІ : НОМЕР_3 , умисно, з метою завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, яке загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками, здійснив дзвінок про замінування приміщення Івано-Франківського академічного обласного українського музично-драматичного театру ім. І. Франка, що по вул. Незалежності, 42, в м. Івано-Франківську.

За неправдивими повідомленнями ОСОБА_5 , про замінування вказаного вище об`єкту, працівниками вибухово-технічного відділу ГУНП в Івано-Франківській області, з метою виявлення та знешкодження вибухових речовин, вибухових пристроїв та інших загроз, 10.02.2019 року проведено обстеження приміщення та прилеглої території Івано-Франківського академічного обласного українського музично-драматичного театру ім. І. Франка. За результатами відповідних обстежень будь-яких вибухово-технічних пристроїв не виявлено, що підтверджує неправдивість здійснених ОСОБА_5 , повідомлень про замінування.

В ході досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Івано-Франківська, проживаючий в АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, неодружений, непрацюючий, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимий.

Окрім цього, 11.02.2019, в ході проведення огляду місця події, за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Бельведерська, 32, а саме у приміщенні кабінету № 7 Івано-Франківського ВП ГУНП, було виявлено та вилучено, мобільний телефон марки «Lenovo A2010-А» ІМЕІ : НОМЕР_2 , ІМЕІ : НОМЕР_3 , в якому знаходилися сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ-Україна» № НОМЕР_4 та сім-карта оператора мобільного зв`язку «Vodafone» Республіки Чехія № НОМЕР_5 , якими користувався ОСОБА_5 .

З вище наведеного вбачається, що вказані речі могли зберегти на собі сліди вчинення вказаного злочину, є речовими доказами у кримінальному провадженні та мають статус тимчасово вилученого майна, а тому виникла необхідність у накладені на них арешту з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Слідчий в судовому засіданні клопотання пітримав, просив його задоволити.

Володілець майна та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних(розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000501 від 10.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав щодо накладення арешту на речі, які були вилучені 11.02.2019 у приміщенні кабінету № 7 Івано-Франківського ВП ГУНП, в ході проведення огляду місця події, за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Бельведерська, 32, а саме : мобільний телефон марки «Lenovo A2010-А» ІМЕІ : НОМЕР_2 , ІМЕІ : НОМЕР_3 , сім-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ-Україна» № НОМЕР_4 та сім-карту оператора мобільного зв`язку «Vodafone» Республіки Чехія № НОМЕР_5 , які у ньому знаходилися та якими користувався ОСОБА_5 .

Посилання ОСОБА_5 та його захисника на незаконність вилучення мобільного телефона та сім-карт не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання та спростовуються поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, та з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю,що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі, які були вилучені 11.02.2019 у приміщенні кабінету № 7 Івано-Франківського ВП ГУНП, в ході проведення огляду місця події, за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Бельведерська, 32, а саме : мобільний телефон марки «Lenovo A2010-А» ІМЕІ : НОМЕР_2 , ІМЕІ : НОМЕР_3 , сім-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ-Україна» № НОМЕР_4 та сім-карту оператора мобільного зв`язку «Vodafone» Республіки Чехія № НОМЕР_5 , які у ньому знаходилися та якими користувався ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1