УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/29234/13-к

Провадження №: 1-кс/755/2566/19

"05" квітня 2019 р.

м. Київ

слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст.ст. 45, 50, 174 КПК України за клопотанням ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту з майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2013 за № 0000346, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 365-1 КК України, встановив:

03.04.2019 у провадження цього місцевого суду надійшло дане клопотання.

Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду було визначено головуючого слідчого суддю ОСОБА_1 та передано звернення 04.04.2019.

Слідчий суддя, перевіривши виконання вимог ст.ст. 45, 50, 174 КПК України за клопотанням, приходить до наступного.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У цій ситуації, із клопотання убачається, що воно подане і підписане ОСОБА_2 , як захисником/представником ОСОБА_3 (особи, яка мала статус підозрюваної у провадженні).

Згідно ст. 50 КПК України, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Встановлення будь-яких додаткових вимог, крім пред`явлення захисником документа, що посвідчує його особу, або умов для підтвердження повноважень захисника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 06.02.2018 у справі № 752/11464/16-к встановив, що відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, а документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Тобто ордер і договір є документами, які в рівному ступені посвідчують існування договірних відносин між адвокатом і його клієнтом. Таким чином, пункт 2 частини першої статті 50 КПК визначає, що повноваження захисника мають вважатися підтвердженими, якщо - на додаток до документу, передбаченого пунктом 1, - захисник надав хоча б один з документів, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті.

У цій ситуації, автор звернення копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю не наддав (документ передбачений пунктом 1 статті 50 указаного Кодексу, як обов`язковий).

Як наслідок, у цій справі заявником не підтверджено свої повноваження, як захисника на участь у кримінальному провадженні, з огляду на, що слідчий судя, з урахуванням норм ч. 6 ст. 9 КПК України, яка регламентує, щоу випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, беручи до уваги положення ст. 7, ч. 2 ст. 8, ч. 5 і ч. 6 ст. 9 КПК України, уважає за доречне клопотанняповернути заявнику.

Так, як, для прикладу, згідно п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається саме, якщо вона подана особою, яка не має права її подавати.

При цьому, повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Керуючись ст. ст. 174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя постановив:

клопотання ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту з майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2013 за № 0000346, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 365-1 КК України, повернути особі, яка його подала.

Копію ухвали про повернення клопотання надіслати особі, яка його подала.

Повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним Кодексом України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1