Справа № 760/4409/19
Провадження № 1-кс/760/2828/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвокатів ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2019 року адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді із скаргою, обґрунтовуючи її тим що, 06.11.2018 року старшим слідчим СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 було проведено огляд місця події та автомобіля марки Фольсваген Туарег д.н.з. НОМЕР_1 , що в подальшому був вилучений у ОСОБА_6 , який володів автомобілем на підставі довіреності виданої власником автомобіля Ціборовського Річардом, що дає йому право користування без обмежень цим майном.

Свою скаргу мотивують тим, що при вилученні автомобіля не було складено протокол вилучення автомобіля, у зв`язку з чим копія протоколу ОСОБА_6 не вручалась.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.11.2018 р. в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна автомобіля відмовлено.

В інтересах ОСОБА_6 , 16 січня 2019 року адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , яка сьогодні є слідчим у кримінальному провадженні №0012752 від 06.11.2018 року, однак автомобіль не повернутий законному володільцю.

Також, арешт на вилучене майно не накладено, клопотань до суду про арешт такого майна не надходило.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена. До суду надійшла заява про розгляд скарги у її відсутність.

Слідчий в судове засідання не з`явився, його неявка в силу ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Вивчивши скаргу про повернення тимчасово вилученого майна та додані до нього копії матеріалів, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

06.11.2018 року старшим слідчим СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 було проведено огляд місця події та автомобіля марки Фольсваген Туарег д.н.з. НОМЕР_1 , що в подальшому був вилучений у ОСОБА_6 , який володів автомобілем на підставі довіреності виданої власником автомобіля Ціборовського Річардом, що дає йому право користування без обмежень цим майном.

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що на вилучене майно не було накладено арешту.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.11.2018 р. в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна автомобіля відмовлено.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно до п.3 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Відповідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, чи прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ст. 307 КПК України слідчим суддею за наслідками розгляду скарги на дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора останній може зобов`язати слідчого вчинити певну дію.
Отже, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно положень ч. 1 та ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий, прокурор не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна мають подати до слідчого судді клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.
Отже, після проведення обшуку, в ході якого слідчим були відшукані і вилучені речі та предмети, які не були прямо зазначені в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук, слідчий, відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке не було перераховано в ухвалі про надання дозволу на обшук, або повернути його особі, у якої воно було вилучено.
В судовому засіданні встановлено, що арешт на тимчасово вилучене майно не накладався.

З огляду на наведене, слідчий суддя приймаючи до уваги, що слідчий з клопотанням про арешт вищевказаного тимчасово вилученого майна, до суду у строки, визначені КПК України не звернувся, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно, утримується органом досудового розслідування без належної на те правової підстави, а відтак право власності володільця вилученого майна є порушеним і підлягає поновленню.
З огляду на викладене, вказане тимчасово вилучене майна підлягає поверненню володільцю, а скарга підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 168, 171, 236, 303-308, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноваженого слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні №0012752 від 06.11.2018 року повернути ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно під час огляду місця події 06.11.2018 року - автомобіль марки Фольсваген Туарег д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1