ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/892/19 Справа № 199/9540/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002046 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2018 року, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чаплине, Васильківського району, Дніпропетровської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 06.11.2018 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, за таких обставин.
ОСОБА_7 , будучи раніше судимим 06.11.2018 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, в період відбуття покарання належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в листопаді 2018 року повторно вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення.
Так, 12.11.2018 року близько 18-00 години ОСОБА_7 прибув до магазину ТОВ АТБ-Маркет, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 87-М, з метою здійснення купівлі продовольчих товарів. Перебуваючи у торгівельній залі, ОСОБА_7 побачив у відділі кондитерських виробів на вітрині упаковку розчинної кави Nescafe Espresso та шоколад з мигдалем Millenium Gold, які визначив для себе, як предмет свого злочинного посягання, і в цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, діючи умисно, підійшов до вітрини та вчиняючи корисливий злочин повторно, взяв майно ТОВ АТБ-Маркет, а саме: упаковку розчинної кави Nescafe Espresso, вартістю 163,90 грн., поклав її під куртку та переніс до камери схову магазину, не розплатившись за вказаний товар, після чого повернувся до кондитерського відділу магазину.
Далі, ОСОБА_7 12.11.2018 року близько 18-10 години, не зупиняючись на досягнутому, та продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, перебуваючи у відділі кондитерських виробів магазину ТОВ АТБ-Маркет, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 87-М, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, діючи умисно, підійшов до вітрини та, вчинюючи корисливий злочин повторно, взяв майно ТОВ АТБ-Маркет, а саме: три плитки молочного шоколаду з мигдалем Millennium Gold, вартістю 25,90 кожна, поклав їх під куртку та, перетнувши касову зону, не розплатившись за вищевказаний товар, направився в сторону камер схову магазину. Однак злочинні дії ОСОБА_7 були виявлені охоронцем магазину ОСОБА_9 , котрий зупинив ОСОБА_7 після перетину ним касової зони супермаркету.
Таким чином, ОСОБА_7 скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно, тобто, він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Своїми умисними діями ОСОБА_7 згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 6077-18 від 21.11.2018 року намагався спричинити ТОВ АТБ-Маркет матеріальні збитки на загальну суму 241,60 гривень.
Не погоджуючись з вказаним вироком, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду в частині призначення покарання змінити шляхом його пом`якшення.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 дні.
В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник зазначає, що судом першої інстанції при призначенні покарання не дотримано принципів справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Суд першої інстанції при призначенні покарання залишив поза увагою ту обставину, що обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв у розкритті злочину, завірив суд, що більше вчиняти злочини не буде, стане на шлях виправлення. Також не враховано той факт, що ОСОБА_7 вчинив злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.
Крім того захисник вказує, що суд першої інстанції проігнорував положення ст. 73 КК України та правовий висновок Верховного суду України, викладений у постанові від 01.10.2015 року (справа №5-118кс15).
Обвинувачений ОСОБА_7 та представник потерпілого ОСОБА_10 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, про поважні причини свого неприбуття не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності вказаних учасників кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 405 КПК.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так, висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, доведеність його вини в апеляційному порядку не оспорюються, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції не переглядаються.
Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі також не оскаржується.
Так, суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.
Перевіривши доводи захисника ОСОБА_6 щодо необхідності призначення обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`якого покарання, колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації.
Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, суд при призначенні покарання ОСОБА_7 врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який свою вину щиро визнав та покаявся, офіційно не працює, раніше судимий, характеризується позитивно, за місцем проживання скарг не надходило, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра в КЗ Васильківська ЦЛР ДОР з діагнозом: психопатія збудливого кола (емоційно нестабільний розлад особистості), відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 345/18 від 29.11.2018 року ОСОБА_7 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, інший хворобливий стан психіки в період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, не страждав і в теперішній час не страждає, виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості, в період інкримінованих йому діянь міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, на теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції правильно відніс визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції не встановлено.
Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог кримінального закону, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому та відсутність обставин, що обтяжують покарання, призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення із застосуванням положень ст. 71 КК України, яке за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення, будь-яких підстав для призначення більш м`якого покарання з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає, та підстав вважати таке покарання несправедливим унаслідок суворості немає.
Колегія суддів з правильністю висновків суду першої інстанції погоджується, та з урахуванням вищенаведених обставин, вважає призначене покарання законним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі Скоппола проти Італії від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Доводи апеляційної скарги захисника вказаних висновків не спростовують, оскільки обставини, на які посилається захисник, були відомі суду першої інстанції, проаналізовані у вироку, достатньою мірою враховані при призначенні покарання обвинуваченому та, на думку колегії суддів, у сукупності не свідчать про те, що призначене судом першої інстанції покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення.
Захисник не посилається на конкретні обставини, що не були враховані судом, обмежуючись загальними міркуваннями щодо неналежної оцінки відомостей про особу обвинуваченого, які колегія суддів, не погоджуючись із захисником, вважає такими, що враховані судом першої інстанції достатньою мірою.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2018 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: