Справа № 635/1680/19
Провадження № 1-кс/635/753/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківський області ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 26.02.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 393 КК України про арешт майна, -
УСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківський області ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 26.02.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 393 КК України про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, В провадженні СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319 від 26.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.393 КК України, за фактом того, що 25.02.2019 до ЧЧ Харківського ВП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, щ слідчо-арештований ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з невстановленою особою, скоїв втечу з-під варти, зприміщення Харківського районного суду Харківської області, який розташований за адресою: Харківська область, Харківськийрайон, смт. Покотилівка, вул. Сковороди, 18.
Під час проведення слідчим СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 огляду місця події, а саме подвір`я Харківського районного суду Харківської області, що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Покотилівка, вул. Сковороди, 18, а також прилеглої території було виявлено та вилучено автомобіль «MAZDA 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_7 , мешкає: АДРЕСА_1
В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 перебуваючи у коридорі Харківського районного суду заволодів ключами від автомобілю «MAZDA 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому мав намір здійснювати втечу та використовувати як засіб вчинення своїх злочинних дій.
У зв`язку з вищевикладеним, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування тимчасово вилученого майна, необхідно накласти на нього арешт, шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження вказаним майном.
Вивчивши надані документи та матеріали, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 91 КПК України зазначене в клопотанні майно, має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Докладно дослідивши всі додані до справи матеріали та матеріали кримінального провадження, проаналізувавши обставини справи, відповідно до вимог частини четвертої статті 173 КПК України, суд приходить до висновку, що накладаючи арешт на вищевказане майно, необхідно застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Керуючись ст. ст. 131, 170-175 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківський області ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 26.02.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 393 КК України про арешт майна про арешт майна.

Накласти арешт на наступне майно, а саме на автомобіль «MAZDA 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з вилученням його у власника, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_7 , мешкає: АДРЕСА_1 , шляхом заборонення розпорядження, відчуження, користування.

Ухвалу направити для організації виконання СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківський області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1