Справа № 158/2700/18 Провадження №11-сс/802/157/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майнаДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
власника майна ОСОБА_7 ,
користувача майна ОСОБА_8 ,
представника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у провадженні №0000803 від 02.11.2018 апеляційні скарги скаржників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.11.2018 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором ОСОБА_6 звернувся до Ківерцівського районного суду Волинської області із клопотанням про арешт майна автомобіля марки «Ford Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, що належить ОСОБА_7 , який був виявлений та вилучений 02.11.2018 під час проведення огляду місця події у полі між с.Озеро та с.Тростянець Ківерцівського району Волинської області, а саме поблизу 42 кварталу 29 виділу Тростянецького лісництва ДП «Ківерцівське ЛГ», тобто місця вчинення незаконної порубки одного дерева породи дуб. Слідчий зазначив, що СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000803, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 246 КК України.

Клопотання умотивоване тим, що 01.11.2018 близько 22 години ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , перебуваючи у кварталі 42 виділі 29 Тростянецького лісництва ДП «Ківерцівське ЛГ», здійснили незаконну порубку одного дерева породи дуб діаметром пня 80 см., чим спричинили майнової шкоди державі в особі ДП «Ківерцівське ЛГ» на суму 31378,97 грн.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 06.11.2018 клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на вищевказаний автомобіль, тимчасово позбавивши його власника можливості відчужувати розпоряджатись та користуватись ним будь-яким чином.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що з метою встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні слідчим доведено необхідність у накладанні арешту на транспортний засіб, який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

У поданій апеляційній скарзі та в доповненнях до неї ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити. Посилається на те, що встановлені слідчим суддею обставини не відповідають дійсним обставинам справи, а тому арешт на автомобіль накладено безпідставно та незаконно. Зокрема, стверджує, що він дійсно перебував у районі незаконної порубки дерева, але матеріалами провадження не доведено, що саме він причетний до скоєння даного кримінального правопорушення. У той день та час він за своїми потребами з`їхав з автомобільної дороги та випадково перебував у тому місці. Незаконної порубки дерева не здійснював. Підозра у скоєнні злочину ні йому, ні ОСОБА_11 , не оголошена, автомобіль не містить слідів злочину, тому накладення арешту на майно не відповідає вимогам закону.

У своїй апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно відмовити, й ОСОБА_7 .. Посилається на аналогічні обставини, що й інший апелянт ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційних скарг, власника майна та його представника, адвоката ОСОБА_9 , які підтримували апеляційні скарги і просили скасувати ухвалу про накладення арешту на майно, прокурора, який заперечував доводи апеляції та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження за доводами апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до задоволення не підлягають з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131, 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане у клопотанні слідчого майно - автомобіль марки «Ford Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Як вважає апеляційний суд, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права та свободи власника майна з потребами кримінального провадження.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст.170-174 КПК України, та згідно з ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у справі не вбачається.

Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційних скаргах, апеляційний суд не знаходить.
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги скаржників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.11.2018 про накладення арешту на майно без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: