УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2018 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
за участю захисника підозрюваного ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000528 від 08.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК Українизвернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про арешт майна.

Свої доводи про необхідність накладення арешту прокурор ОСОБА_3 обґрунтовував наступним.

У клопотанні зазначено, що 08.03.2018 року до чергової частини Шевченківського ВП надійшла заява від громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 з проханням вжити заходів до невстановленої особи, яка в період часу з 01.03.2018 року до 08.03.2018 року (точний час не встановлено), таємно, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 заволоділа майном, яке знаходилось в квартирі, а саме: кухнею «Scavolini» з технікою, спальнею для дівчини, спальнею для дівчинки, спальнею для новонародженого, диваном розкладним для няні, ліжком в майстер спальню, дамським столиком в майстерню спальню, столом обіднім в вітальню, диваном в вітальню, меблями в вітальню, світловим обладнанням, плазменними телевізорами в кількості 3 штук, а також побутовою технікою та посудом. Тим самим завдала матеріальну шкоду на суму 110 000 доларів США, що складає 2 970 000 гривень.
Із клопотання вбачається, що 29.03.2018 року старшим слідчим СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час проведення якого було виявлено та вилучено майно, яке було оглянуто в присутності потерпілого ОСОБА_6 , та постановою слідчого залучено в якості доказу.
Як вбачається, із клопотання, в ході допиту потерпілого ОСОБА_6 встановлено, що вище указані меблі належать йому на праві власності, що підтверджується договором купівлі продажу квартири АДРЕСА_4 від 15.06.2012 року та додатковою угодою до неї. Меблі знаходились в указаній квартирі, але в період часу з 01.03.2018 року до 08.03.2018 року були таємно вивезені.
В клопотанні зазначено, що в період часу з 2012 року по березень 2018 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, на підставі усної домовленості з власником, ОСОБА_4 , мешкав в кв. АДРЕСА_4 , яка згідно договору купівлі продажу належить ОСОБА_6 .
У клопотанні прокурором зазначено про те, що 06.03.2018 року ОСОБА_4 із наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, а саме меблів, які належить ОСОБА_6 , зателефонував своєму водію ОСОБА_7 , та повідомив, що йому необхідно забезпечити термінове перевезення меблі з кв. АДРЕСА_4 до будинку за адресою: АДРЕСА_3 .
Після чого ОСОБА_7 , будучи впевненим, що квартира належить ОСОБА_4 , у якого при собі були ключі від квартири, які були раніше передані йому ОСОБА_4 06.03.2018 року в вечірній час доби, зателефонував до служби перевезень «Просто переезд», та домовився про термінове перевезення меблі з квартири АДРЕСА_4 на 07.03.2018 року.
Як вбачається, із клопотання, 07.03.2018 року о 09 годині працівники служби «Просто переезд» приїхали на адресу АДРЕСА_5 , де ОСОБА_7 надав доступ до квартири АДРЕСА_6 , та почали розбирати меблі, які були розташовані в указаній квартирі. Завантаживши у вантажний автомобіль кухню «Scavolini» з технікою, три дитячі спальні, розкладний диван, біле ліжко, обідній стекляний стіл, білий диван, два білих комода, побутову техніку, працівники служби «Просто переезд» перевезли майно до будинку АДРЕСА_3 за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 .
Із клопотання вбачається, що тим самим ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в особливо великих розмірах, яка складає 2 970 000 гривень.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, указаних у клопотанні, та пояснив про те, що він звернувся із клопотанням про арешт майна під час досудового розслідування цього кримінального провадження, після повернення клопотання для усунення недоліків після отримання ухвали апеляційного суду Одеської області усунув недоліки, та повторно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, також була проведена експертиза та встановлено факт належності вище указаного майна.
У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 -адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення зазначеного клопотання, та надав письмові пояснення. /№104083 від 01.10.2018 року/.

До судового засідання представник потерпілого та власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 не з`явився, був повідомлений належним чином про необхідність явки до суду.
Заслухавши учасників судового провадження, а також дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно витягу з кримінального провадження №0000528 від 08.03.2018 року, вчинене діяння, за яким відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Відповідно до протоколу обшуку від 29.03.2018 року, за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведено обшук, за адресою: АДРЕСА_3 , та було виявлено та вилучено майно.
Постановою старшого слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 від 29.03.2018 року у кримінальному провадженні №0000528 від 08.03.2018 року визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні:
- велику модульну секційну білу шафу, яка складається з двох частин по три яруси у висоту;
- два широких білих комода шириною приблизно 3-3,5 метра у висоту по пояс, двері комодів мають вставки з декоративного скла на фасаді і дзеркала в задніх стінках ящиків;
- фурнітуру - кріпильні матеріали у кількості 4 штук.
02.07.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України. Під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження прокурор звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про накладення арешту на указані речові докази 10.08.2018 року, та неодноразово за клопотанням сторін розгляд цього клопотання був відкладений з поважних причин.

Постановою керівника Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 від 31.08.2018 року продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000528 від 08.03.2018 року до 02.10.2018 року.

12.10.2018 року підозрюваному ОСОБА_4 було повідомлено про завершення досудового розслідування та про те, що він має право на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.

Згідно до витягу із ЄРДР від 5.11.2018 року досудове розслідування не закрите, та не направлено до суду.

На підставі наданих матеріалів, слідчим суддею встановлена наявність правових підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України, для арешту майна, зазначеного у клопотанні, що надійшло під час досудового розслідування, оскільки накладення арешту необхідно для позбавлення можливості відчужувати зазначене майно, яке відповідно до ст.98 КПК України є речовим доказом у кримінальному провадженні, та має доказове значення у кримінальному провадженні.

Те, що зазначене у клопотанні прокурором майно є речовим доказом підтверджується постановою старшого слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 , що винесена 29.03.2018 року /а.с.29-33/. Згідно до ч.10 ст.170 КПК України допускається арешт майна, з метою забезпечення , збереження речових доказів навіть майна, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Так як у справі долучена постанова слідчого від 29.03.2018 року про те, що майно, на яке прокурор просив накласти арешт, визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що в суді прокурором доведено, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, та не приймає до уваги доводи захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , та його посилання у запереченнях на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 30.05.2018 року про те, що неможливо встановити відповідність такого майна критеріям, встановленим у ст.98 КПК України. Слідчий суддя не приймає до уваги у цій частині доводи апеляційного суду в ухвалі від 30.05.2018 року, так як в цій ухвалі суду не зазначена постанова слідчого від 29.03.2018 року про визнання речовими доказами речей, що зазначені у клопотанні прокурора, та не була надана оцінка цій постанові слідчого.

Крім того, слідчий суддя не може врахувати думку захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 про те, що прокурором ОСОБА_3 був пропущений встановлений зазначеною ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30.05.2018 року строк 72 години для усунення недоліків при повернення клопотання про накладення арешту, так як відсутні відомості про вручення зазначеної ухвали під розписку прокурору, а строк був встановлений згідно до ухвали суду 72 години після отримання копії ухвали.

Крім того, слідчий суддя вважає, що згідно до ст.170 КПК України це не є підставою для відмови у розгляді клопотання про накладення арешту на майно. Також слідчий суддя не приймає до уваги доводи захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 про те, що підозрюваному повідомлено про завершення досудового розслідування та про виконання вимог ст.290 КПК України, так як прокурор звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про арешт майна під час досудового розслідування, та відсутні підстави, передбачені у ст.170 КПК України для відмови у розгляді такого клопотання про арешт майна, кримінальне провадження до суду ще не надходило.

Крім цього, слідчий суддя не може взяти до уваги посилання захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , та його посилання на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15.08.2018 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу, згідно до якої до витягу із ЄРДР не були внесені відомості про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України та повідомлено про підозру 2.07.2018 року без внесення таких відомостей, так як це спростовується витягом із ЄРДР від 5.11.2018 року. Що стосується інших доводів в ухвалі апеляційного суду від 15.08.2018 року про необгрунтованність підозри ОСОБА_4 слідчий суддя не може врахувати доводи захисника ОСОБА_5 , так як прокурор у клопотанні просив накласти арешт для збереження речових доказів, а не у порядку, передбаченому п.2, 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України, ч.4, ч.5, ч.6 ст.170 КПК України. Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.173 КПК України наявність обгрунтованної підозри при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати тільки при накладенні такого арешту у випадках, передбачених пунктами 3,4 ч.2 ст.170 цього Кодексу/.
На підставі вище зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що відсутні будь - які законні підстави , передбачені у ч.1 ст.173 КПК України для відмови у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на зазначені у клопотанні речові доказі, так як відсутність такого арешту , може призвести до знищення, втрати, пошкодження майна, настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, прокурором ОСОБА_3 в суді було доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 98, 100, 131-132, 167-173, 309, 395 КПК України (2012 р.), -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про арешт
майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, шляхом заборони користування та розпоряджання указаним майном, яке було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме на речові докази у кримінальному провадженні №0000528 від 08.03.2018 року:
- великий модульний секційний білий шаф, який складається з двох частин по три яруси у висоту;
- два широких білих комода шириною приблизно 3-3,5 метра у висоту по пояс, двері комодів мають вставки з декоративного скла на фасаді і дзеркала в задніх стінках ящиків;
- фурнітуру - кріпильні матеріали у кількості 4 штук.
Арештоване майно залишити на відповідальне зберігання громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 .

Ухвала протягом п`яти діб з дня її оголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1
06.11.2018