Справа № 523/1723/19
Провадження № 1-кс/523/633/19
УХВАЛА
про повернення клопотання про арешт майна

04 лютого 2019 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , отримавши внесене у кримінальному провадженні №0000339 від 29.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 від 29.01.2019 року про арешт майна, -

в с т а н о в и в:
01.02.2019 року до Суворовського районного суду м.Одеси від слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 надійшло погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 клопотання про арешт майна, за яким 28.01.2019 року о 21:20 годині в кареті швидкої допомоги на території ООКЛ, розташованої за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Заболотного 26/32, в ході огляду трупа ОСОБА_4 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «LG Nexus 16 Gb», в корпусі чорного кольору із задньою кришкою білого кольору, imei: НОМЕР_1 , зв`язку ключів, кількістю 6 ключів та 1 магнітний ключ.

Як слідує з клопотання, за фактом смерті ОСОБА_4 , СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області розпочате кримінальне провадження №0000339 від 29.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а у внесеному клопотанні слідчий ОСОБА_2 просить слідчого суддю накласти арешт на вилучені в ході огляду трупа мобільний телефон марки «LG Nexus 16 Gb», в корпусі чорного кольору із задньою кришкою білого кольору, imei: НОМЕР_1 , зв`язку ключів, кількістю 6 ключів та 1 магнітний ключ., та в обґрунтування означеного клопотання слідчий посилається на те, що вказані речі і предмети (з клопотання - дослівно) «…можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, являтися засобами чи знаряддями вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди, бути предметом кримінального правопорушення, а також отримані в результаті скоєння кримінального правопорушення…».

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

В силу ч.ч.1, 5 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 зазначеного Кодексу встановлено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Між тим, за ст.132 цього Кодексу, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчий суддя у контексті ст.8, ч.5 ст.9 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, а у випадку, передбаченому п.11 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно зі ст.171 вказаного Кодексу, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, наряду з іншим, повинні бути зазначені підстави і мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право на власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

За ч.3 ст.172 означеного Кодексу, слідчий суддя чи суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків в сімдесят дві години, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Стаття 173 наведеного Кодексу встановлює, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Попри те, доданий до означеного клопотання слідчого ОСОБА_2 витяг з ЄРДР №0000339 від 29.01.2019 року, наряду з іншими матеріалами цього клопотання, взагалі не містить відомостей щодо наявності у вказаного слідчого процесуальних повноважень, що у контексті до ч.ч.3, 5 ст.214 КПК України, не дозволяє слідчому судді пересвідчитися у наявності процесуальних повноважень вказаного слідчого в наведеному кримінальному провадженні та перешкоджає впевнитися у законності прийнятих ним рішень й проведених процесуальних дій в межах досудового розслідування цього кримінального провадження.

Крім того, вказане клопотання або додані до нього документи в порушення ч.3 ст.132 КПК України не містять відомостей щодо існування обґрунтованої підозри про вчинення відповідною особою кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування у конкретному випадку такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Разом із тим, всупереч приписам ч.2 ст.170, ч.2 ст.171 КПК України, у внесеному клопотанні належним чином не викладено значення цього майна для потреб кримінального провадження, а зміст означеного клопотання містить припущення щодо зберігання на вилучених в ході огляду трупа ОСОБА_4 речах і предметах слідів вчинення кримінального правопорушення та які (далі - дослівно) «…можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, являтися засобами чи знаряддями вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди, бути предметом кримінального правопорушення, а також отримані в результаті скоєння кримінального правопорушення…», що належним чином у клопотанні не обґрунтовано і відповідними доданими до клопотання матеріалами не підтверджуються.
Так, за доданою до клопотання копією протоколу огляду місця події від 28.01.2019 року, складеного ініціатором клопотання у кареті швидкої допомоги, слідчим ОСОБА_2 всупереч доводам клопотання взагалі не було залучено відповідних спеціалістів, зокрема експертів чи спеціалістів Одеського НДЕКЦ МВС України, для відшукання слідів злочину у конкретному випадку, а з огляду на внесені до ЄРДР відомості, незрозумілим уявляється належність вилучених речей і предметів до предмету кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України або до отриманих в результаті скоєння такого злочину.
Опріч викладене, наведені у внесеному клопотанні обставини огляду трупа ОСОБА_4 за участю фельдшера бригади швидкої допомоги ОСОБА_5 у контексті Типового положення при бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2012 року №1114, не є тотожними встановленим ч.1 ст.238 КПК України порядком проведення такого огляду за обов`язкової участі саме судово-медичного спеціаліста або лікаря, що у свою чергу викликає обґрунтовані сумніви щодо правомірності проведеного огляду трупа та перешкоджає накладенню арешту на майно за сукупністю наведених обставин.
Слід також відмітити, що додані до означеного клопотання й надані до суду копії матеріалів оформлені слідчим ОСОБА_2 всупереч вимогам п.п.6, 15, 16 розділу ІІ, п.п.2, 3 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в органах Національної поліції, затвердженої наказом Голови Національної поліції України №414 від 20.05.2016 року (непрошиті, не пронумеровані, не складений опис та засвідчувальний напис, на копіях відсутні дати їх створення, відсутній супровідний лист на матеріали клопотання та реєстраційний номер вихідної кореспонденції), що у свою чергу не надає слідчому судді можливості пересвідчитись у ідентичності таких копій документів та обґрунтувати ними відповідне судове рішення.

Аналогічні правові висновки містяться в Розділі 1 та у п.п.6, 9 Розділу 2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, затвердженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.

Оскільки з наданих до суду клопотання і доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду слідчим ОСОБА_2 й погоджене прокурором ОСОБА_3 клопотання про арешт майна є недостатньо обґрунтованим й безпідставним та його зміст не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України, а доданими до нього документами не доведені процесуальні повноваження вказаного слідчого у кримінальному провадженні №0000339 від 29.01.2019 року, внаслідок чого слідчий суддя доходить висновку про повернення вказаного клопотання до Одеської місцевої прокуратури №4 для усунення недоліків, зі встановленням строку для їх усунення протягом 72-х годин з часу отримання копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.1, 3, 26, 132, 167, 170-172, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 від 29.01.2019 року, погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000339 від 29.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про арешт майна, повернути вказаному прокурору для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині.

Надати Одеській місцевій прокуратурі №4 строк для усунення недоліків, наведених у мотивувальній частині цієї ухвали, - протягом 72-х годин з часу отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1