Справа № 643/7419/19
Провадження № 1-кс/643/2948/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019

Московський районний суд м. Харкова в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Московського районного суду м. Харкова клопотання слідчого в кримінальному провадження №0000063 від 12.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, про арешт майна,
встановив:
13 травня 2019 року до Московського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка на час звернення з клопотанням зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) шляхом заборони будь-яким особам здійснювати відчуження вказаної квартири;квартиру АДРЕСА_2 , яка на час звернення з клопотанням зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) шляхом заборони будь-яким особам здійснювати відчуження вказаної квартири.
Розгляд клопотання проведено у відсутність слідчого, оскільки будучі належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду клопотання, останній до суду не прибув, про поважність причин неявки не повідомив. Згідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття особи, яка подала клопотання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалося.
Вивченням клопотання із долученими до нього додатками встановлено, що Місцевою прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000063 від 12.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.190 КК України, за фактами придбання прав на об`єкти нерухомого майна шляхом обману (шахрайства), вчиненого у великих розмірах.
Встановлено, зокрема, що на підставі договору купівлі-продажу від 14.02.2019, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_5 (реєстровий №445), за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Продавцем за вказаним договором виступив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У подальшому на підставі дубліката вищевказаного договору згаданим нотаріусом 10.04.2019 перереєстровано право власності на означену квартиру за ОСОБА_3 . При цьому, ймовірний власник вказаної квартири ОСОБА_7 , 1937 р.н., який проживав за згаданою адресою, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а відтак, на час укладення договору від 14.02.2019 не міг бути її продавцем. Крім цього, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі договору купівлі-продажу від 21.11.2018, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_8 (реєстровий №3499), за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 . Продавцем за вказаним договором також виступив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У подальшому вказану квартиру відчужено на користь ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 11.01.2019, посвідченим ПН ХМНО ОСОБА_9 (реєстровий №21).
Сторона обвинувачення вбачає в діях невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, та має підстави
для накладення арешту на квартири шляхом заборони будь-яким особам здійснювати їх відчуження, оскільки здійснюється відчуження такого майна третім особам, та за відсутності арешту, існує висока ймовірність подальшого відчуження квартир третім особам (в т.ч. добросовісним набувачам), чим належному власнику буде суттєво ускладнено можливість захисту порушеного права власності.
Відповідна квартира є речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме, предметом: скоєного злочину, що набутий внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та на неї може бути накладений арешт згідно ч.3 ст.170, ч.10 ст.170 КПК України. У зв`язку з цим, необхідно виключити можливість протиправного розпорядження вказаним об`єктом нерухомості та забезпечити можливість захисту порушеного права власності.
Згідно статей 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до вимог КПК України, арешт може бути накладено на майно третьої особи з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе, зокрема до передачі майна.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони відчуження підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження та не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Керуючись статтями 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на час звернення з клопотанням зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) шляхом заборони будь-яким особам здійснювати відчуження вказаної квартири;квартиру АДРЕСА_2 , яка на час звернення з клопотанням зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) шляхом заборони будь-яким особам здійснювати відчуження вказаної квартири.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1