В И Р О К
Іменем України

07.05.2019 року м.Мостиська

єдиний унікальний номер 448/158/19
провадження № 1-кп/448/80/19
Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження №0000652 від 25.11.2018 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, розлученого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

та потерпілий ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:
24.11.2018 року, близько 02:00, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом відкриття створ на одному із вікон, проник у житловий будинок ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де на даний час проживає ОСОБА_5 , звідки таємно викрав: колонку акустичну торгової марки «GEMIX» моделі «TF-20», вартістю 216,67 грн.; пару напівчеревиків (кросівок) білого кольору з маркувальним написом «Puma», вартістю 284,00 грн.; електропилу ланцюгову торгової марки «Eurogarden» типу «14400», вартістю 540,00 грн.; мобільний телефон торгової марки «Prestigio» моделі «PSP3509 DUO», вартістю 900,00 грн.; мобільний телефон торгової марки «Samsung» моделі «GT-C3322», вартістю 175,00 грн.; мобільний телефон торгової марки «Samsung» моделі «GT-C3322i», вартістю 175,00 грн.; мобільний телефон торгової «LG» моделі «КР500», вартістю 187,20 грн.; мобільний телефон торгової марки «Nokia» моделі «6510», вартістю 225,00 грн.; USB флеш-накопичувач торгової марки «GoodRam» 8 Гб, вартістю 82,50 грн.; USB флеш-накопичувач торгової марки «Smartbuy» 16 Гб, вартістю 110.00 грн.; зарядний пристрій (адаптер) торгової марки «Samya» моделі «TR-08EU-1A», вартістю 50,00 грн.; зарядний пристрій (адаптер) торгової марки «PIXUS» моделі «JHD-AP006E-050100BB-B», вартістю 50,00 грн.; зарядний пристрій (адаптер) торгової марки «Fly» моделі «TA 3803», вартістю 50,00 грн.; кабель USB-microUSB 1,8 м, вартістю 43,60 грн.; гаманець, який не становить вартості для потерпілого, в якому знаходились: дві банківських картки «ПУМБ», які не становлять вартості для потерпілого та 600 грн., які були купюрами номіналом по 200 грн. кожна. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на загальну суму 3688,97 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину визнав повністю, цілковито підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті і проголошені прокурором. Зазначив, що дійсно вищевказаного дня та часу при наведених вище обставинах, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проник у житловий будинок ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де на даний час проживає ОСОБА_5 (потерпілий), звідки таємно викрав товарно-матеріальні цінності та грошові кошти на загальну суму 3688,97 грн., а також речі, котрі не становлять вартості для потерпілого ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаявся та просив суд не застосовувати до нього суворої міри покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_3 , доведеною. Вважає, що його дії юридично вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив злочин, котрий згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Органами досудового розслідування в обвинувальному акті зазначено як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 вчинення злочину повторно, однак така підлягає виключенню з обвинувачення, оскільки вмінено як кваліфікуюча ознака злочину і не може водночас застосовуватися як обставина, що обтяжує покарання обвинуваченому. Виходячи з роз`яснень п.7 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.06.2010р. «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», де вказується, що якщо злочини, що утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину (наприклад, три крадіжки, поєднані з проникненням у житло, п`ять розбоїв, вчинених організованою групою, тощо) їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів. Також згідно вимог ч.4 ст.67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_3 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений ОСОБА_3 є осудною особою.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, що такий раніше судимий, однак судимість у встановленому законом порядку погашена, позитивно характеризується за місцем свого проживання, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, його поведінку до, під час та після вчинення злочину, а також думку потерпілого, котрий просить не застосовувати до обвинуваченого суворої міри покарання.

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, керуючись принципом законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді позбавлення волі, але без відбування такого, надавши йому випробувальний термін та покладенням на нього обов`язків - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти про зміну місця проживання, що є необхідним і достатнім для його перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст.69 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до ухвали слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 05.12.2018 року у даному кримінальному провадженні, з метою його забезпечення, відповідно до ст.ст.132, 170-173 КПК України було накладено арешт на майно.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови від цивільного позову.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, про необхідність скасування арешту майна, накладеного згідно ухвали слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 05.12.2018 року.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у відповідності до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , не обирався та суд не вбачає підстав такий застосовувати до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , не застосовувався та такий не застосовувати до набранням вироку законної сили.

Зняти арешт з майна, а саме з: пари кросівок білого кольору із надписом «Puma», електропили марки EuroGarden-1440 потужністю 1500 Ват, мобільного телефону марки Prestigio (imei НОМЕР_1 imei НОМЕР_2 ), мобільного телефону марки Samsung JT c3122 (imei не встановлено), мобільного телефону марки Samsung JT c3122i (imei НОМЕР_3 imei НОМЕР_4 ), мобільного телефону марки LG KI 500 (imei НОМЕР_5 ), мобільного телефону марки Nokia 6510 (imei НОМЕР_6 ), двох флешок карти (на 8 Гб та на 16 Гб) та трьох зарядних пристроїв до мобільних телефонів, що були вилучені в ході проведення огляду місця події від 27.11.2018р., накладеного ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 05.12.2018 року.

Речові докази: колонка акустична торгової марки «GEMIX» моделі «TF-20», пара напівчеревиків (кросівок) білого кольору з маркувальним написом «Puma», електропила ланцюгова торгової марки «Eurogarden» типу «14400», мобільний телефон торгової марки «Prestigio» моделі «PSP3509 DUO», мобільний телефон торгової марки «Samsung» моделі «GT-C3322», мобільний телефон торгової марки «Samsung» моделі «GT-C3322i», мобільний телефон торгової «LG» моделі «КР500», мобільний телефон торгової марки «Nokia» моделі «6510», USB флеш-накопичувач торгової марки «GoodRam» 8 Гб, USB флеш-накопичувач торгової марки «Smartbuy» 16 Гб, зарядний пристрій (адаптер) торгової марки «Samya» моделі «TR-08EU-1A», зарядний пристрій (адаптер) торгової марки «PIXUS» моделі «JHD-AP006E-050100BB-B», зарядний пристрій (адаптер) торгової марки «Fly» моделі «TA 3803», кабель USB-microUSB 1,8 м, котрі знаходяться в камері зберігання речових доказів Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, повернути його законному володільцю, тобто ОСОБА_5 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер - НОМЕР_7 ), на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення товарознавчих експертиз за №9/757 від 19.12.2018 року та за № 9/778 від 26.12.2018 року на загальну суму 3718 (три тисячі сімсот вісімнадцять) гривень.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили: «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1