Справа № 308/1104/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» - ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 та його адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді подання фахівця Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ужгород та мешканцю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з середньою освітою, тимчасово не працюючому, не одруженому, засудженому вироком Ужгородського міськрайонного суду від 13 лютого 2018 року за ч.1,2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

Фахівець Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлення для відбування покарання.
Своє подання обґрунтовує тим, що вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2018 року відносно ОСОБА_5 надійшов 19.03.2018 року в Ужгородський МРВ філії ДУ «Центр пробації в той же день був прийнятий до виконання, ОСОБА_5 взятий на облік.
20.03.2018 року засуджений ОСОБА_5 з`явився до Ужгородського МРВ та його було ознайомлено з вироком Ужгородського міськрайонного суду від 13.02.2018 року, роз`яснено права та обов`язки, покладені на нього вироком суду, умови звільнення від відбування покарання та попереджено про те, що у разі ухилення від виконання покладеного на нього обов`язку або систематичного порушення громадського порядку звільнення від відбування покарання з випробуванням буде скасовано і його буде направлено для відбування призначеного покарання.
На дні реєстрації визначені на 10.04.2018 року, 24.04.2018 року та 08.05.2018 року ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, на телефонні дзвінки не реагував. 15.05.2018 року ОСОБА_5 з`явився до Ужгородського МРВ та надав письмове пояснення. 12.06.2018 року засуджений знову не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації. 14.06.2018 року ОСОБА_5 з`явився до Ужгородського МРВ та надав письмове пояснення, де вказав що знаходився на неофіційній роботі та не зміг прийти на реєстрацію.09.10.2018 року ОСОБА_5 знову не з`явився до Ужгородського МРВ, однак 10.10.2018 року прийшов та надав письмове пояснення, що в нього була висока температура.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 не виконує покладені на нього судом обов`язки, інспектор вважає за доцільне матеріали щодо засудженого ОСОБА_5 направити до Ужгородського міськрайонного суду для вирішення питання про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення його для відбування покарання, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 13.02.2018 року .
В судовому засіданні представник Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» подання підтримала, просила його задоволити з мотивів, викладених у ньому.

Прокурор залишив вирішення подання на розсуд суду.
Засуджений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що неявка ОСОБА_5 на реєстрацію мала місце з поважних причин. ОСОБА_5 не має наміру ухилятися від виконання покладених на нього судом обов`язків. Просили відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення представника органу пробації, думку прокурора, пояснення засудженого та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений 13.02.2018 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.1,2 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставіст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки, та покладенням на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язків.
Вказані обов`язки, покладені на нього вироком суду ОСОБА_5 виконував.
Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, у випадку, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання.
У відповідності до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
За положеннями ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
При цьому, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Також, на це звертає увагу Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме, згідно з ч.2 ст.78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Отже, у контексті положень ч. 2ст. 78 КК України суд зобов`язаний з`ясувати підстави невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, а саме чи мав він реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки.
При прийнятті рішення суд бере до уваги, що ОСОБА_5 не притягувався до адміністративної відповідальності.
Разом з тим як встановлено судом ОСОБА_5 постійного місця роботи не має, на життя заробляє випадковими заробітками. В судовому засіданні пояснив, що не має наміру ухилятися від явки для реєстрації чи порушувати вимоги щодо перебування за місцем проживання, однак для того, щоб заробити собі на прожиття, змушений виходити з дому у пошуках підробітку.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування звільнення від відбування покарання у зв`язку з неявкою ОСОБА_5 для реєстрації до органу пробації, суд враховує характер вчиненого порушення, відсутність суспільної небезпеки та його малозначність, а тому вважає, що ці факти жодним чином не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, а відтак не можуть бути підставою для скасування останньому звільнення від відбування покарання із випробуванням та направлення його для подальшого відбування покарання у місця позбавлення волі.
Крім того встановлені при дослідженні доказів у судовому засіданні обставини дають можливість зробити суду висновок про те, що, у матеріалах особової справи засудженого відсутні докази, що останній з часу винесення відносно нього вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2018 року притягувався до кримінальної відповідальності, що в свою чергу спростовує доводи інспектора органу пробації про свідоме небажання засудженого стати на шлях виправлення та неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства а, наведені в клопотанні доводи не є достатніми для висновку про те, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та повинен бути направлений для відбування реального покарання.
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, оскільки в період іспитового строку засуджений нових злочинів не вчиняв, його поведінка не свідчить про те, що він є особою, виправлення якої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а наведені в поданні обставини суд не розцінює як небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. ст.372,376,537,539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання фахівця Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1