Справа №705/2694/18
1-кп/705/619/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000704 від 15 травня 2018 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , згідно статті 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України
з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 14 травня 2018 року близько 16 години 36 хвилин, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через відчинені двері, проник до будинку АДРЕСА_3 , звідки з кімнати будинку, шляхом застосування викрутки та плоскогубців, які взяв зі столу, що був розташований у вказаній кімнаті, намагався відкрутити та таємно викрасти запчастини до холодильника «Днепр», а саме компресор (двигун), який належить ОСОБА_5 , чим міг би спричинити останній матеріальну шкоду на суму 350 гривень, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як був затриманий власницею будинку ОСОБА_5 та громадянином ОСОБА_6 .

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаний з проникненням у житло.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати показання.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час допиту в суді показав, що 14 травня 2018 року приблизно о 16 годині 30 хвилин він зі своїм братом ОСОБА_7 проходили по АДРЕСА_3 . Обвинувачений побачив будинок, який вже був зарослий травою і в ньому були привідчинені вікно та двері. Тому він вирішив зайти у будинок і подивитись, що можна викрасти. Коли він зайшов у будинок, то побачив три холодильники. В одному вже був частково відкручений двигун. Він вирішив викрасти двигуни з холодильників, так як більше нічого у будинку не знайшов. Він за допомогою плоскогубців, які були в будинку, відкрутив повністю двигун з одного холодильника і почав відкручувати двигун на другому холодильнику, проте до будинку прийшла потерпіла з якимось чоловіком і його затримали. Його брат участі у викраденні не брав і не мав наміру брати, а лише заходив до будинку.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, потерпілої, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого, досудової доповіді. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, досудову доповідь, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який вважається раніше не судимим, за місцем проживання характеризується формально позитивно, не одружений, не працює, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Крім того, суд бере до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої рівень ризику повторного вчинення кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства визначено як середній. У своєму висновку орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі не може становити небезпеку для суспільства.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують його, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України. Суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та про можливість застосування положень статті 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку. При цьому суд вважає необхідним, для забезпечення належної поведінки обвинуваченого під час іспитового строку, покласти на нього обов`язки, що передбачені у статті 76 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Враховуючи те, що у відповідності до вимог ч.9 ст.100 КПК України суд під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, вирішує долю речових доказів, які були надані суду, а в даному провадженні сторона обвинувачення та захисту суду речові докази не надавали, і такі докази судом не досліджувались, суд не вирішує долю речових доказів при ухваленні вироку.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки, який рахувати з моменту проголошення вироку.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1