справа № 164/2148/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 березня 2019 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3
представника Маневицької ВК (№ 42) ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із даним клопотанням, яке мотивував тим, що 27 листопада 2018 року адміністрацією Маневицької ВК-42 було відмовлено в умовно достроковому звільненні. Вважає таку відмову незаконною, оскільки до закінчення строку відбування покарання йому лишилося чотири місяці, стягнень та заохочень немає, є інвалідом, якому протипоказана фізична праця. Крім того, дружина перебуває в стані вагітності, а тому вважає, що є всі підстави для задоволення його клопотання.
В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав із наведених у ньому підстав та просив задовольнити.
Представник Маневицької виправної колонії (№ 42) клопотання, охарактеризував засудженого з негативної сторони, просив звільнити у його умовно достроковому звільненні як такому, що не довів свого виправлення.

Спостережна комісія при Маневицькій райдержадміністрації представника в судове засідання не направила, проте подали до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у відсутності їх представника, клопотання заперечують та просять відмовити у його задоволенні.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання засудженого.
Заслухавши думку учасників судового процесу, кожного зокрема, суд приходить наступного висновку.
Відповідно до частини 2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь час відбування покарання.
Сумлінна поведінка, поряд з іншими ознаками, характеризується, у тому числі, дотриманням засудженим режиму відбування покарання та виконанням покладених на нього законом обовязків, стримуванням від порушень режиму відбування покарання та від порушень правил внутрішнього розпорядку.
Із матеріалів особової справи засудженого №34-Т-17 судом установлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання згідно вироку Рівненського міського суду Волинської від 1 лютого 2017 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України. На підставі ч.1 ст. 70, 71, 72 КК України призначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі, зараховано в строк з 28 вересня 2016 року по 31 січня 2017 року.
Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 29 вересня 2017 року було зараховано в строк відбування покарання періоди з 13 березня 2009 року по 16 квітня 2009 року, з 12 січня 2012 року по 23 липня 2012 року та з 1 лютого 2017 року по 6 березня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Із характеристики засудженого, наданої Маневицькою ВК -42 вбачається, що за час відбування покарання ОСОБА_5 , 1988 року народження, зарекомен6дував себе посередньо, до виконання, передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.
24 квітня 2018 року комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України як такому, що не довів свого виправлення.
Із довідки про заохочення та стягнення вбачається, що ОСОБА_5 мав одне стягнення у вигляді догани 7 березня 2017 року, яке на даний час погашене. Заохочень немає.
В судовому засіданні засуджений пояснив, що у зв`язку з інвалідністю не може виконувати фізичні роботи, а тому не був в установі працевлаштованим і не отримав жодного заохочення.
У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 роз`яснено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Зважаючи на вищевикладене та відсутність у засудженого ОСОБА_5 жодного заохочення, суд приходить висновку про відмову у задоволенні його клопотання, оскільки наявність інвалідності та вагітної дружини не є підставами для умовно дострокового звільнення.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 369, 537 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1