У Х В А Л А
Справа № 185/2868/19

Провадження № 1-кс/185/1077/19

02 квітня 2019 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :
Клопотанням, яке надійшло для розгляду слідчому судді, слідчий порушує питання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань а № 0000684 від 30 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Так, в провадженні СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000684 від 30 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, для збереження речових доказів.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами ч. 1 ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Під час проведення 30.03.2019 року, в порядку ст. 208 КПК України, затримання підозрюваного ОСОБА_5 , 1954 року народження, в ході особистого обшуку підозрюваного, у останнього виявлений та вилучений одяг, а саме: бушлат камуфльованого кольору, светр темно-оранжевого кольору, чоловіча шапка чорного кольору, штани камуфльованого кольору.

Вилучена під час особистого обшуку одяг підозрюваного ОСОБА_5 , має суттєве значення для подальшого розслідування кримінального провадження, оскільки для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування необхідно призначити експертне дослідження, на предмет дослідження одягу підозрюваного ОСОБА_5

30 березня 2019 року вказані речі було визнано згідно ст. 98 КПК України речовими доказами.

Вилучений одяг підозрюваного підозрюваного ОСОБА_5 , відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, та на нього необхідно накласти арешт.
Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 167 КПК про те, що такий забезпечувальний захід триває до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тобто тимчасовість цього заходу обумовлюється його застосуванням без дозволу слідчого судді, який у разі позитивного вирішення питання про арешт майна по суті легітимізує його попереднє вилучення, чим забезпечується, зокрема, допустимість доказів, якщо вилучені предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання, слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000684 від 30 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.
Накласти арешт, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування, на одяг підозрюваного ОСОБА_5 , 1954 року народження, а саме на: бушлат камуфльованого кольору, светр темно-оранжевого кольору, чоловіча шапка чорного кольору, штани камуфльованого кольору.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1