УХВАЛА
«07» травня 2019 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у кримінальному провадженні № 0000115 від 02.02.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, щодо якого встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Фастів Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого ПП «Фарт» на посаді оператора АЗС, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, у вчинені злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України -

клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
07.05.2019 в провадження Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_8 , у вчинені злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, внесеному в ЄДРДР за № 0000115 від 02.02.2019.

Одночасно, 07.05.2019 через канцелярію суду Фастівською місцевою прокуратурою було подано клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 186 КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається судом невідкладно.

Згідно з поданим клопотанням обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.03.2019 на строк шістдесят днів, а саме до 07 травня 2019 року.

Як встановлено судом під час розгляду клопотання, останнє вручено обвинуваченому ОСОБА_4 з дотриманням вимог ст.184 КПК України, тобто не пізніше, ніж за три години до початку його розгляду.

Підтримуючи подане клопотання, прокурор посилався на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні низки злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, фактичні обставини яких наведені у клопотанні та у обвинувальному акті.

У зв`язку з цим, прокурор просив суд обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи це наявністю наступних ризиків.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може перераховуватися від суду. Про наявність даного ризику свідчить, те що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, враховуючи, що підозрюваний може у майбутньому переховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. При цьому прокурор посилається на те, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж провадженні можуть позбавити орган досудового розслідування зібрати та надати суду належних і допустимих доказів вини підозрюваного ОСОБА_4 ..

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Дані висновки зроблені з обставин викладених в матеріалах кримінального провадження, а саме того, що ОСОБА_4 раніше судимий, має не зняту та не погашену судимість. Окрім того, підозрюваний ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, отже є достатньо підстав вважати, що він і в подальшому буде вчиняти злочини проти власності для підтримання свого матеріального становища.

Підсумовуючи, прокурор зазначив, що відомості щодо особи ОСОБА_4 об`єктивно вказують на те, що перебуваючи на волі існують реальні ризики, що підозрюваний буде мати можливість: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою позбавлення органу досудового розслідування у зібранні і наданні суду належних і допустимих доказів його вини у вчиненні кримінального правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти заявленого клопотання заперечував, посилався на те, що він повністю визнає свою вину в інкримінованих йому злочинах, що впливати на свідків наміру не має, має тяжко хвору матір, однак доказів того, що остання потребує сторонньої допомоги та догляду суду надати не зміг, пояснивши це тим, що не встиг отримати відповідну медичну довідку.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, зауважив на те, що дійсно обвинувачений повністю визнає свою вину, значна частина речей у викраденні та незаконному заволодінні якими обвинувачується ОСОБА_4 повернута потерпілим. З огляду на це, захисник вважав, що обвинуваченому можливо обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Інші обвинувачені, які прибули у судове засідання залишили вирішення цього клопотання на розсуд суду.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд керується вимогами статей 193, 194 КПК України.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що доведено стороною обвинувачення та повністю визнано самим обвинуваченим ОСОБА_4 ..

Разом з тим, процесуальний закон вимагає також обов`язково встановити і наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує, зокрема, прокурор.

Аналізуючи наведені прокурором ризики, суд встановив наступне.

Ризик переховуватися від суду прокурор обґрунтовує тим, що обвинувачений раніше судимий, має непогашену судимість та перебуває під адміністративним наглядом. Водночас, як пояснив прокурор, спроб ухилитися від органів досудового розслідування чи суду з боку обвинуваченого не було, оскільки йому одразу був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Щодо ризиків знищити, сховати або спотворити речі, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою позбавлення органу досудового розслідування у зібранні і наданні суду належних і допустимих доказів його вини у вчиненні кримінального правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, то з пояснень прокурора суд встановив, що речі, про знищення чи спотворення яких йде мова у клопотанні, є речовими доказами у справі, й передані на зберігання потерпілим. Спроб впливу на свідків ані безпосередньо обвинуваченим, ані за його вказівками іншими особами також не було. Відповідних скарг щодо таких обставин ні від свідків, ні від потерплих до прокуратури не надходило.

Одночасно, суд звертає увагу, що у поданому клопотанні, прокурор вказує, що наявність наведених вище ризиків позбавить орган досудового розслідування у зібранні і наданні суду належних і допустимих доказів вини ОСОБА_4 ..

Аналізуючи такий аргумент прокурора, суд звертає увагу, що дане клопотання подане до суду в той же день, що й обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та інших осіб, тобто 07.05.2019. Таким чином, положення статей 290, 291 КПК України вже реалізовані і на цій стадії проведення досудового розслідування є неможливим та таким, що суперечить нормам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування за побіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглянувши подане прокурором клопотання, суд дійшов висновку, що прокурором не надано доказів наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; а також недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 194 КПК України суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Суд має право зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Зважаючи на викладене вище, суд встановив, що прокурором повністю доведено обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто наявність щодо обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що також підтверджується власною позицією обвинуваченого щодо визнання своєї вини. Разом з тим, інших обставин, передбачених у пунктах 2 та 3 ст.194 КПК України прокурор не довів, відповідних доказів суду не надав, а саме викладення ймовірних ризиків у клопотанні про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а, крім того, вказівка на можливість перешкоджання обвинуваченим органу досудового розслідування у збиранні і поданні суду доказів, на стадії, коли такі дії не передбачені, суд вважає недостатнім доказом для, хоч і тимчасового, позбавлення особи свободи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає. Одночасно суд вважає за доцільне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок, передбачений ч.3 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 183, 184, 186, 193, 194, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
1. У задоволенні клопотання прокурора Фастівської місцевої прокуратури Київської області про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, щодо якого встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, негайно звільнити з-під варти в залі суду.

3. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок прибувати за кожною вимогою до Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1