До Київського районного суду м. Харкова 16.11.2018 о 14.25 год. надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами та злочинними організаціями, СУ ГУ НП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_2 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно вилучене під час обшуків: 15.11.2018 за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить на праві спільної приватної власності подружжю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; 15.11.2018 під час обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6 , яке належить останній; 15.11.2018 проведено обшук в приміщені, офісу розташованого по АДРЕСА_2 , в якому здійснює діяльність ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено майно, яке належить останній, зазначене у даному клопотанні сторони обвинувачення..
Слідчий суддя, вивчивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Однак, до клопотання про арешт майна стороною обвинувачення залучено лише копії ухвал про надання дозволів на обшуки та копії протоколів обшуків за вказаними адресами.
Отже, в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171, абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання про арешт майна не додано оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання щодо підстав і мети арешту вказаного майна відповідно до положень ст. 170 КПК України.
Крім того, в порушення п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, слідчим, прокурором до клопотання не залучено відповідні документи, що підтверджують право власності на вказане в клопотанні майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном та не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання в цій частині.
Враховуючи викладене, на теперішній час в клопотанні сторони обвинувачення не зазначено власників вказаного майна, фактичних даних щодо адрес фізичних, чи юридичних осіб, які є власниками вказаного майна, переліку таких власників вилученого майна, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, - судового виклику власників майна для розгляду даного клопотання.
Більш того, згідно абз. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Однак, в разі задоволення слідчим суддею клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя, в порушення вимог абз. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, позбавлений можливості визначити місце зберігання вказаного майна, оскільки даних щодо можливого місця зберігання вказаного майна клопотання сторони обвинувачення не містить.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170 173 КПК України,-
ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1