справа №613/104/19
провадження №1-кп/619/196/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2019 року м. Дергачі
Колегія суддів Дергачівського районного суду Харківської області

у складі : головуючого судді - ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисників- ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8
потерпілого - ОСОБА_9 ,
обвинувачених- ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт №0000493 від 13.09.2018 у відношенні обвинувачених:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Братениця, Богодухівського району, Харківської області, громадянина України, освіта професійно-технічна , не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05 жовтня 2010 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.296, ч.1 ст.121, ч.2 ст.186, ст.70 КК України - 5 років 3 місяці позбавлення волі; 13 березня 2017 року Богодухівським районним судом за ч.3 ст.296, ч.1 ст.71, ч.5 ст.72 КК України - 2 роки 5 місяців 22 дні позбавлення волі; в силу ст.89 КК України судимість не знята та не погашена, перебуває в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», що розташована за адресою: м.Харків, вул. Полтавський шлях, буд.99
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч.3 ст.187 КК України, -
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Сінне, Богодухівського району, Харківської області, громадянина України, освітою вища, одруженого, працюючого ФОП « ОСОБА_11 », проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України -
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Харків, Харківської області, громадянина України, з професійно- технічною освітою, розлученого, працюючого ФОП « ОСОБА_12 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого: 16 грудня 2005 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України - 4 роки позбавлення волі; 24 вересня 2009 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч.І ст.286 КК України 2/два/ роки обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2/два/ роки; 04 травня 2012 року Богодухівським районним судом Харківської області, за ч.2 ст.190 КК України - 2 років позбавлення волі; звільнений 10 червня 2014 року на підставі ЗУ «Про амністію». В силу ст. 89 КК України судимість не знята та не погашена,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України -
ВСТАНОВИЛА:
25.01.2019 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч.3 ст.187 КК України, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та знищення майна /вимагання/, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з пошкодженням майна, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу/розбій/, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а саме тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та знищення майна /вимагання/, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з пошкодженням майна та ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу/розбій/, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000493 від 13.09.2018 року.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 20.11.2018 року провадження було призначено на підготовче судове засідання на 25.01.2019 року.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 25.01.2019 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_11 було продовжено до 22.03.2019 року включно.
Прокурор ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою без визначення застави обвинуваченому ОСОБА_10 , вказавши, суду що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме існують підстави переховування обвинуваченого від органів суду, впливання на свідків, а також враховуючи, що обвинувачений підозрюються в скоєнні особливо тяжкого злочину, а також клопотання про продовження цілодобово строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , вказавши, що неодноразова судимість ОСОБА_12 , дає підстави вважати наявність у обвинуваченого схильність до вчинення злочинів. Перебування останнього на волі, не виключає вчинення ОСОБА_12 нового злочину. Застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, зможе запобігти спробам обвинуваченому вчинити інший злочин та клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_11 без застосування електронного засобу контролю, так як ОСОБА_11 , під час допиту в якості підозрюваного, свою вину у скоєному злочині не визнав, та вказав на знайомих і найманих працівників, які можуть підтвердити його непричетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення злочину. Не застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зможе запобігти спробам обвинуваченому вчинити інший злочин.

Захисники обвинувачених та обвинувачені заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 , продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_12 та про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_11 , просили обрати більш м`який запобіжний захід.
Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового провадження вважає клопотання прокурора такими, що підлягають задоволенню, а в клопотанні захисників та обвинувачених про обрання більш м`якого запобіжного заходу відмовити.
Відповідно до ст. 315 ч .3 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)».
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Фактичні обставини інкримінованих обвинуваченим умисних особливо тяжких злочинів, свідчать про їх суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про осіб обвинувачених вказують на обґрунтованість заявлених клопотань.
До того ж, судове провадження про кримінальному провадженню не розпочато, не допитані свідки, не досліджені матеріали справи, при цьому суд вважає, що існують ризики, які передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з цим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 необхідно продовжити, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_11 необхідно продовжити.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: обставини, що ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , обвинувачуються у скоєнні особливо тяжких злочинів, ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, дані про осіб обвинувачених, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому колегія суду вважає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 та запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_12 та ОСОБА_11 необхідно продовжити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 36, 134, 177, 194, 318, 315, 392 КПК України колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 за фактом скоєння злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч.3 ст.187 КК України вважати продовженим до 04 травня 2019 року, включно.
Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_12 за фактом скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України вважати продовженим до 12 квітня 2019 року, включно.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю відносно ОСОБА_11 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України вважати продовженим строком до 15 квітня 2019 року, включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвалу для виконання направити до Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області.
Контроль за виконанням ухвали про запобіжного заходу покласти на прокурора у провадженні
якого перебуває кримінальне провадження.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали негайно вручити прокурору та обвинуваченим. Інші учасники мають право отримати
копію ухвали в суді.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3