Справа № 183/6700/18
№ 1-кп/183/618/19

У Х В А Л А
03 квітня 2019 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом, солдата військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
В судовому засіданні поставлено на розгляд питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти продовження йому строку запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за необхідне змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Вислухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
При вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує: тяжкість інкримінованого йому злочину, який віднесено законом до категорії тяжких, ступінь відповідальності за нього, відсутність у ОСОБА_3 стійких соціальних зв`язків, оскільки він не одружений, внаслідок чого необхідно запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду, а також незаконно впливати на свідків, оскільки вони ще не допитані судом, а також те, що ОСОБА_3 , перебуваючи у військовій частині НОМЕР_1 , де проходить військову службу за контрактом, може знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки йому вже повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, тому відповідно до вимог п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду зазначеного кримінального провадження необхідно обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий, з передбачених більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування його на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Обвинуваченому у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті строком по 26 квітня 2019 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1