Справа №766/226/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ПВК №90: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90»(далі ПВК №90) про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в:
Начальник ПВК №90 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , вказавши, що останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

У судовому засіданні представник ПВК №90 подання підтримав та просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 просив застосувати до нього умовно дострокове звільнення.

Прокурор вважав, що підстав для задоволення подання немає. Обґрунтовуючи свою позицію, вказав на те, що засуджений є особою, раніше неодноразово судимою за тяжкі злочини, до нього раніше застосовувалось умовно - дострокове звільнення, проте належних висновків він не зробив ти вчинив умисний тяжкий злочин в період такого звільнення, наразі відбуває покарання за тяжкий злочин, вчинений через короткий проміжок часу після звільнення його з місць позбавлення волі, після застосовного до нього стягнення має лише одне заохочення, працював нетривалий час.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи засудженого, дослідивши подання та проаналізувавши наведені у ньому доводи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 в ПВК №90 відбуває покарання, призначене вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 09.12.2016 року, яким він засуджений, з урахуванням ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 13.07.2017 р., за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки 01 місяців позбавлення волі.

З матеріалів справи видно, що на даний час засуджений ОСОБА_5 фактично відбув необхідну частину строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

З характеристики засудженого видно, що адміністрацією колонії він фактично характеризується позитивно. Так, у характеристиці зазначено, що засуджений ОСОБА_5 працевлаштований різноробочим на контрагентському об`єкті, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Виконує, передбачені законом, вимоги персоналу установи. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Дані довідки про заохочення та стягнення свідчать про те, що за весь період відбування покарання до засудженого ОСОБА_5 п`ять разів застосовувались заходи заохочення. Один раз застосовувалося стягнення, яке на даний час зняте.

При цьому, з довідки про заохочення та стягнення видно, що лише два із зазначених заохочень були застосовані за сумлінну поведінку та ставлення до праці(19.04.2018 року та 13.11.2018 року).

Також, як доречно зазначив прокурор, після зняття застосованого до засудженого стягнення, до нього, до того ж, у той же день було застосовано лише одне заохочення.

Згідно довідки бухгалтерії засуджений ОСОБА_5 почав працювати лише з березня 2018 року, хоча з наданих документів видно, що у ПВК №90 він відбуває покарання з 31 січня 2017 року. З того часу до березня 2018 року працевлаштований не був. У справі відсутні також відомості і про те, що ОСОБА_5 виявляв таке бажання, але йому у цьому було відмовлено.

Крім того, за змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

Матеріали особової справи містять дані про те, що ОСОБА_5 є особою, раніше неодноразово судимою за умисні тяжкі злочини, до якої, до того ж, застосовувалось заохочувальна норма у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (24.11.2012 року). Проте, ОСОБА_5 належних висновків не зробив та знову вчинив умисний тяжкий злочин в період умовно-дострокового звільнення.

При цьому, як видно з вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 09.12.2016 року, покарання за яким ОСОБА_5 відбуває на даний час, новий тяжкий злочин він вчинив через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі через три місяці.

Тому доводи прокурора про неможливість застосування до засудженого умовно дострокового звільнення від відбування покарання з урахуванням таких даних про особу засудженого суд визнає слушними та бере до уваги.

З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_5 умовно дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали його особової справи на даний час не містять достатніх даних для прийняття такого рішення, і вважає, що у задоволенні внесеного відносно нього подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 537 - 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

постановив:

У задоволенні подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90»(далі ПВК №90) про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_1