Справа № 199/6058/17
ВИРОК
іменем України

14.12.2018 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Дніпро кримінальне провадження №0001690 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м.Дніпро, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, розлученого, маючого малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя м.Дніпро, українця, громадянина України, з вищою освітою, водія ТОВ «Катеринославський хліб», не одруженого, не маючого на своєму утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07.07.2017 року в нічний час доби, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, домовився із ОСОБА_9 про вчинення ними крадіжки автомобільних акумуляторів з території домоволодіння АДРЕСА_3 , що належать ОСОБА_4 . Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вступили між собою в попередню змову.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи з корисливого мотиву, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до іншого сховища,07.07.2017 року приблизно о 01-00 год., ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 , перелізли через паркан металеву огорожу, та, таким чином, проникли на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , де ОСОБА_4 зберігав належне йому майно, в тому числі автомобільні акумулятори.

Проникнув на територію зазначеного домоволодіння, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 , на ганку літньої кухні, з лівої сторони від входу, виявив автомобільні акумулятори у кількості трьох штук. Для полегшення реалізації злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до іншого сховища, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 , відчинив зсередини ворота, через які здійснюється вхід на територію вищевказаного домоволодіння та разом почали виносити автомобільні акумулятори за його територію. В цей момент власник вказаного будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , виявили дії ОСОБА_7 із ОСОБА_9 , які були спрямовані на таємне викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до іншого сховища. Намагаючись перешкодити та припинити злочинні дії, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 почали кричати на ОСОБА_7 з ОСОБА_9 , вимагаючи від обвинувачених повернути викрадене майно.

В свою чергу, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 , злочинні дії яких було виявлені ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , не зважаючи на накази господарів, продовжили реалізовувати свій спільний злочинний намір щодо викрадення чужого майна та його утримання у себе, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до іншого сховища, з корисливого мотиву, при цьому ігноруючи той факт, що їх дії стали явними, доводячи до кінця свій злочинний намір, тепер вже спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, обвинувачені, утримуючи в руках акумулятори, зникли з території домоволодіння.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_9 спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток, який згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 2316 від 20.07.2017 року становить: акумулятор OBERON OPTIMA V-60Ah 480 (A), вартістю 1138 грн. 53 коп., акумулятор DELKOR 12V CALCIUM 35AH battery 50 RC 330CCA, вартістю 1131 грн. 67 коп., на загальну суму 2270 грн.20 коп.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою провину визнав повністю. Суду показав, що 06.07.2017 року він разом із своїм знайомим ОСОБА_11 зайшов у гості до ОСОБА_12 по АДРЕСА_3 . Біля літньої кухні вони побачили, що на землі лежали акумулятори, які вони вирішили між собою вночі викрасти. В ніч з 06 на 07 липня 2017 року він разом із ОСОБА_11 прийшов до вказаного будинку, та через огорожу вони потрапили на територію будинку, причому були пошкоджені ворота, коли він пересаджував ОСОБА_9 , щоб той з іншої сторони міг їх відчинити для проникнення на територію домоволодіння ОСОБА_4 . Підійшли до літньої кухні, поклали на решітку акумулятори та почали прямувати в сторону виходу. Він почув викрики потерпілого ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , щоб вони зупинились, але чому вони не виконали їх вимоги, пояснити не може. Далі, вони викрадені акумулятори сховали у покинутому садочку та розійшлись по домівкам. На наступний день він прокинувся та пішов на те місце, де вони сховали акумулятори, побачив двох невідомих чоловіків циганської національності та попрохав їх допомогти йому донести їх до ОСОБА_14 , якій як раз були потрібні акумулятори. По дорозі вони помилково потрапили у двір до ОСОБА_15 , оскільки той живе близько біля ОСОБА_16 . Переконавшись у своєї помилки, вони принесли додому ОСОБА_14 акумулятори, вона заплатила 450 грн., а цигани за свої послуги забрали решітку, на якій несли ці акумулятори. Зрозумівши, що він натворив, прийшов до ОСОБА_12 каятись. Про те, що викрав акумулятори разом із ОСОБА_11 у нього сумнівів не має, оговорювати останнього у нього підстав також не мається. Із висновками експертизи згоден, просить суворо не карати та врахувати щиросердне каяття. На уточнюючі питання повідомив, що у ніч з 06 на 07.07.2017 року йшов дощ.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою провину не визнав. Суду показав, що 06.07.2017 року приблизно о 10-30 год. до нього додому прийшов його раніше знайомий ОСОБА_17 та попросив похмелитись, на що він йому відмовив, оскільки грошей не було. Після чого, ОСОБА_17 йому запропонував щось продати із металу потерпілому ОСОБА_18 , який скуповував метал, на що він погодився. Вони пішли до його гаражу, взяли із собою 2 вентилятори, дзеркала, підйомник та попрямували до будинку ОСОБА_12 по АДРЕСА_3 . ОСОБА_19 погодився купити цей металобрухт за 100 грн. та пляшку самогону, на що вони погодились. Після чого вони пішли до АТБ, випили, потім пішов додому, оскільки в цей день до нього повинні були прийти друзі святкувати ОСОБА_20 . Далі він дізнався, що у ОСОБА_12 викрали акумулятори і його підозрюють у їх викраденні разом із ОСОБА_21 . Тоді він прийшов до ОСОБА_12 і спитав, навіщо він на нього наговорює, на що ОСОБА_19 пояснив, що саме 6 числа він його бачив, коли пропали акумулятори і якщо він не віддасть гроші за акумулятори, то скаже поліції, що це він викрав. Після чого ОСОБА_17 розповів, що це він викрав разом із чоловіками циганської національності акумулятори у ОСОБА_22 . Вважає, що його оговорюють, щоб отримати гроші.

Відповідно до ч.1 ст.337, згідно якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, п.1,2,3,4 ч.1 ст.368 КПК України, суд вважає, що мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, та ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , кожний з них, винуватий у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, що підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що він проживає по АДРЕСА_3 . Домоволодіння огороджено парканом, а на території він зберігає своє майно, в тому числі запчастини до автомобілю, автомобільні акумулятори. Разом з ним проживає квартирантка ОСОБА_13 , якій він здає в оренду одну із своїх кімнат. 06.07.2017 року до нього додому прийшли ОСОБА_17 , з яким він раніше був знайомий та його друг ОСОБА_23 , які попрохали у нього здати їм в оренду акумуляторні батареї. Він їм показав три батареї на території домоволодіння, розташовані біля літньої кухні у вікна. Вони подивились на них та пішли з подвір`я. В ніч з 06.07 на 07.07.2017 року приблизно о 01 год. він почув гуркіт зі свого двору, підійшов до свого вікна та побачив, як ОСОБА_17 із ОСОБА_11 тягли акумуляторні батареї, на що він почав кричати, щоб вони зупинились, але вони не відреагували та продовжували тягти батареї із двору, подряпавши йому паркан. Його квартирантка ОСОБА_13 також прокинулась та вийшла із літньої кухні, бачила як ОСОБА_23 разом ОСОБА_24 несли акумуляторні батареї та кричала їм вслід. Він вийшов на вулицю, але їх вже не було. На наступний день він попрямував до будинку ОСОБА_25 , щоб повернути своє майно та вирішити питання без втручання поліції, але його сестра повідомила, що ОСОБА_23 до неї не приходить і де він зараз, їй не відомо. Він об`їхав всі метало приймачі і виявив свої акумулятори у жінки на ім`я ОСОБА_26 , яка повідомила, що до неї приходило двоє чоловіків та запропонували їй придбати у них акумулятори, на що вона погодилась та віддала їм 450 грн. Після чого він викликав поліцію. Про те, що його акумуляторні батареї викрали ОСОБА_17 та ОСОБА_23 у нього сумнівів не має, тому що розгледів обличчя крадіїв, коли намагався їх зупинити. Обвинувачені бачили його але ніяк не реагували на вимоги припинити викрадення, залишити акумулятори. На теперішній час батареї повернуті у несправному стані, оскільки коли вони несли їх, то батареї у них падали. Він є священнослужителем тому завжди каже правду. У нього не має підстав оговорювати обвинувачених у скоєнні злочину.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що вона орендує у потерпілого ОСОБА_4 частину його житла за адресою АДРЕСА_3 . 06.07.2017 року знаходилась у літній кухні, де готувала їжу та побачила, як двоє молодих людей, ОСОБА_17 та ОСОБА_23 , прийшли до ОСОБА_4 та просили у нього акумулятор. Потім вони поговорили і чоловіки пішли. В ніч на 07.07.2017 року приблизно о 01 год. вона прокинулась, оскільки почула шум, вийшла на вулицю та побачила, як двоє чоловіків, які приходили вранці, та яких запам`ятала та розгледіла, а саме ОСОБА_17 та ОСОБА_23 , виносили з подвір`я акумулятори ОСОБА_4 . Також, почула крики ОСОБА_12 , який викрикував їм зупинитись, але вони на зауваження не реагували та почали бігти із викраденим майном у напрямку виходу з території домоволодіння. Вона також кричала на обвинувачених, які ні як на крики не реагували. Приблизно через 15 секунд ОСОБА_19 вискочив на вулицю та побіг за ними. Приблизно через 2 хвилини ОСОБА_19 повернуся додому. Про те, що це були ОСОБА_17 та ОСОБА_23 у неї сумнівів не має, підстав оговорювати їх у неї не має. Викрадені ними акумулятори, до скоєного злочину, лежали на огороженої парканом території домоволодіння, біля навісу літньої кухні на землі.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що 07.07.2018 року приблизно о 10- 11-00 год. до неї на територію домоволодіння по АДРЕСА_4 , прибув ОСОБА_17 разом із двома якимись чоловіками із проханням купити у нього акумулятори, оскільки вона раніше йому казала, що їй потрібен акумулятор. При цьому ОСОБА_17 наголосив, що акумулятори належать йому. ОСОБА_17 надав їй на вибір 3 акумулятора, які вона попросила залишити, поки її чоловік не прийде та не перевірить, який із них підходить, віддавши за це ОСОБА_27 450 грн. В цей же день у ввечері до неї прийшов ОСОБА_19 та повідомив, що вказані акумулятори його і вони були викрадені ОСОБА_24 , після чого приїхала поліція, акумулятори вилучили.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що про обставини скоєння кримінального правопорушення він нічого не знає. Події, які мали місце 06.07.2018 року та 07.07.2018 року він не пам`ятає. Про саму крадіжку у потерпілого ОСОБА_4 , він дізнався від працівників поліції, коли до нього вони приїхали, разом з ОСОБА_7 , який вказав, що він також був причетний до скоєння вказаного кримінального правопорушення. Зазначає, що у ніч з 06.07.2017 року на 07.07.2018 року він на протязі всього часу перебував у себе вдома, звідки нікуди не виходив.

Свідок ОСОБА_28 суду показав, що у ніч з 06.07.2018 року на 07.07.2018 року приблизно о 01-00 годині, він рухаючись до дому на автомобілі побачив, як по вул.Гуртовій у м.Дніпро, у напрямку дитячого майданчика, паралельно один до одного йшли на підпитку ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які несли решітку та акумулятори. Він просигналив їм та поїхав далі. Приблизно через 2 тижні від потерпілого ОСОБА_4 дізнався про крадіжку, скоєну ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у той самий час, після чого він розповів потерпілому, що бачив в ту саму ніч як обвинувачені несли решітку з акумуляторами. Зазначає, що дійсно він бачив саме ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , підстав оговорювати їх у нього не має.

Крім показань потерпілого та свідків, вина ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення також підтверджується:

-протоколом заяви від 07.07.2017 року потерпілого ОСОБА_4 про вчинення ОСОБА_7 в період часу з 01-00 до 07-00 год. 07.07.2017 року крадіжки його трьох автомобільних акумуляторів біля будинку АДРЕСА_3 ;

-товарними чеками від 11.02.2017 року та 01.09.2017 року, які надані потерпілим ОСОБА_4 про вартість 3 акумуляторів 970 грн., 1200 грн. та 900 грн., а всього на загальну суму 3070 грн.;

-протоколом огляду місця події від 07.07.2017 року - ділянки місцевості біля буд. АДРЕСА_3 , на якій розташоване складське приміщення, в середині якого знаходились побутові речі, металеві прути, цеглини та будівельні матеріали; на ділянці місцевості знаходиться металева огорожа, розташована із зовнішньої сторони подвір`я, на якій виявлено пошкодження у вигляді продольної подряпини. На всій території подвір`я в хаотичному порядку знаходяться деталі механічного характеру, переважно автомобільні запчастини;

- протоколом огляду місця події від 08.07.2017 року за участю ОСОБА_14 території домоволодіння по АДРЕСА_4 , де біля фасаду будинку виявлено та вилучено три автомобільні акумулятори, які ОСОБА_14 добровільно видала працівникам поліції;

- протоколом огляду від 11.07.2017 року 3 акумуляторів, за участю потерпілого ОСОБА_4 , які були у нього викрадені 07.07.2017 року, визнаних речовими доказами по справі та повернутих потерпілому;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.08.2017 року та відеозаписом до нього за участю потерпілого ОСОБА_4 , який впізнав особу під №2 ( ОСОБА_9 ), який 07.07.2017 року здійснив крадіжку його майна; впізнав за рисами обличчя, зачіскою, формою обличчя;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.08.2017 року та відеозаписом до нього за участю свідка ОСОБА_13 , яка впізнала особу під №4 ( ОСОБА_9 ), який 07.07.2017 року відкрито заволодів майном, яке належить потерпілому ОСОБА_4 3 акумуляторними батареями; впізнала за загальними рисами обличчя, зачіскою та формою обличчя;

- переглянутими у судовому засіданні відеозаписами на дисках процедури пред`явлення особи для впізнання від 07.08.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_13 , які вказали на ОСОБА_9 , який 07.07.2017 року відкрито заволодів майном, яке належить потерпілому ОСОБА_4 3 акумуляторними батареями;

- висновком судовотоварознавчої експертизи № 2316 від 20.07.2017 року, згідно якого ринкова вартість акумуляторної батареї OBERON OPTIMA V-60Ah 480 (A) станом на 07.07.2017 року з урахуванням зносу складає 1138 грн.53 коп.; ринкова вартість акумуляторної батареї RM536-547 станом на 07.07.2017 року не визначалась, оскільки наданої інформації недостатньо для проведення дослідження. Ринкова вартість акумуляторної батареї DELKOR 12V CALCIUM 35AH battery 50 RC 330CCA, станом на 07.07.2017 року з урахуванням зносу складає 1131 грн.67 коп.;

-довідкою Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології про погодні умови в м.Дніпро, що за даними спостережень авіаметеорологічної станції Дніпро, розташованої в аеропорту Дніпро, в період часу з 22-11 до 23-55 06 липня, з 00-14 до 00-36 07 липня 2017 р., часом відмічався невеликий дощ та висока вологість повітря (96-98 %).

Обвинувачений ОСОБА_9 не визнав себе винуватим, заявив, що злочин він не скоював та його оговорили.

За клопотанням сторони захисту - з боку обвинуваченого ОСОБА_9 були допитані свідки ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , які наполягали на алібі обвинуваченого ОСОБА_9 щодо скоєного злочину та суду показали.

Свідок ОСОБА_29 підтвердила показання ОСОБА_9 та повідомила, що 06.07.2017 року вона, разом зі своїм чоловіком близько 21-00 години зустріли свою сусідку ОСОБА_32 , її сина ОСОБА_9 разом з його сім`єю - цивільну дружину ОСОБА_30 та їх дитину, з якими домовились провести вечір. Після чого вони направились до будинку АДРЕСА_2 , де безпосередньо мешкає ОСОБА_9 , разом зі своєю сім`єю. За вказаною адресою, вони перебували впродовж всього вечора. Її чоловік близько 23-00 години 06.07.2017 року пішов до дому, а вона залишилась і була разом з ОСОБА_33 до 03-00 години 07.07.2017 року. Зазначає, що ОСОБА_9 в ніч з 06 на 07.07.2017 року зі свого будинку нікуди не виходив та до скоєння вказаного кримінального правопорушення не причетний. На уточнюючі питання повідомила, що у ніч з 06 на 07.07.2017 року погода була ясна, без осадків, тепло.

Свідок ОСОБА_30 підтвердила показання ОСОБА_9 та повідомила, що 06.07.2017 року у вечірній час доби, вона гуляла разом з ОСОБА_9 на дитячому майданчику, де дочекавшись його матір ОСОБА_32 , пішли до дому будинку АДРЕСА_2 , куди близько 21-00 години прийшла сусідка ОСОБА_29 , разом зі своїм чоловіком, і вони проводили час разом на кухні вказаного будинку. Близько 22-00 години вона, разом з ОСОБА_9 покупали дитину та пішли спати. Близько 01-00 години 07.07.2017 року вона прокинулась, та проходячи повз кухню бачила, як ОСОБА_29 , разом з ОСОБА_33 спілкувались на кухні, при цьому сам ОСОБА_9 спав у кімнаті з дитиною. Зазначає, що на протязі всього зазначеного часу ОСОБА_9 , перебував вдома, нікуди не виходив та до скоєння вказаного кримінального правопорушення не причетний, ніяких сторонніх речей у будинку вона не бачила, змін у поведінці ОСОБА_9 , вона не помітила. На уточнюючі питання повідомила, що у ніч з 06 на 07.07.2017 року погода була ясна, без осадків, тепло.

Свідок ОСОБА_31 підтвердила показання ОСОБА_9 та повідомила, що 06.07.2017 року у вечірній час доби, по поверненню до дому з лікарні, близько 21-00 години до неї підійшла сусідка ОСОБА_29 , вони почали спілкуватись, і та її запросила до себе. Так, починаючи приблизно з 21-00 години 06.07.2017 року по 03-00 годину 07.07.2017 року вона, разом зі своєю сусідкою ОСОБА_29 , її чоловіком, своїм сином ОСОБА_9 та його цивільною дружиною ОСОБА_30 , перебували у її будинку АДРЕСА_2 . Сиділи на кухні та на вулиці під навісом, пили чай, спілкувались. ЇЇ син ОСОБА_9 , близько 22-00 години, разом з ОСОБА_34 пішли купати їх дитину, після чого його вклали спати та перебували вдома, сиділи разом з ними. Про вказані події вона дізналась на при кінці серпня 2017 року, коли приїхало двоє співробітників поліції, які шукали ОСОБА_7 , безпосередньо від яких вона і дізналась про факт крадіжки у потерпілого ОСОБА_4 . Зазначає, що у ніч з 06. на 07.07.2017 року, ОСОБА_9 територію домоволодіння АДРЕСА_2 не покидав та до скоєного кримінального правопорушення не причетний. Вважає, що її сина ОСОБА_9 оговорюють через неприязні відносин з деякими працівниками АНД ВП, оскільки той раніше був співробітником вказаного відділення поліції та був звільнений за порушення трудової дисципліни, мало місце його побиття співробітниками поліції. На уточнюючі питання повідомила, що у ніч з 06 на 07.07.2017 року було волого, прохолодно, дощу не було.

Суд вважає, що вказані свідки своїми показами намагаються штучно створити алібі для обвинуваченого.

Суд надає дійсності показанням потерпілого ОСОБА_4 , який є священнослужителем, на своїх показаннях, даних суду під присягою, попереджений про кримінальну відповідальність, настоює, стверджує, що дає їх добровільно, при цьому усвідомлює наслідки і кримінальної відповідальності за дачу суду завідомо неправдивих показань, і наслідки відповідальності ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на підставі його свідчень. До обвинувачених упереджено не відноситься, не має підстав говорити неправду
Так, надані обвинуваченим ОСОБА_9 покази у судовому засіданні, що він не скоював вказане кримінальне правопорушення, спростовуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , протоколами пред`явлення особи для впізнання від 07.08.2017 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_9 як особу, який 07.07.2017 року викрав разом із ОСОБА_7 його майно, показаннями свідка ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_4 , допитаних в суді, які узгоджується між собою і у суду відсутні причини не довіряти показанням вказаних осіб або вважати їх такими, що не відповідають дійсності, або вважати показання такими, які є зацікавленими.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_35 та відхиляє їх, оскільки ці показання, посилення на невинуватість ОСОБА_9 не зайшли свого підтвердження в ході судового слідства, повністю спростовуються об`єктивною сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не мають протиріч.

Версію обвинуваченого ОСОБА_9 , що «його оговорюють, щоб «вибити» з нього гроші», суд також відхиляє.

Свідки ОСОБА_30 та ОСОБА_31 є родичами обвинуваченого ОСОБА_9 , а ОСОБА_29 його сусідка, яка тривалий час підтримує дружні відносини з сім`єю ОСОБА_9 .

Також суд звертає увагу на наявність розбіжностей у пояснень зазначених свідків та на їх невідповідність, що свідчить про явну зацікавленість свідків допомогти уникнути ОСОБА_9 кримінальної відповідальності.

Так, вказані свідки зазначили, що ОСОБА_9 , у ніч з 06 на 07.07.2017 року перебував вдома та нікуди не виходив, вони разом спілкувалися, погода була ясна, опадів не було, сухо. Разом з цим відповідно до відповіді з Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології Державної служби України з надзвичайних ситуацій в період з 22-11 години по 23-55 годину 06.07.2017, з 00-14 по 00-36 години 07.07.2017 року часом відмічався невеликий дощ. Кількість опадів склала 0,6 мм. В період з 23-00 години 06.07.2017 по 03-00 години 07.07.2017 року відмічалась висока вологість повітря, що у свою чергу під час розгляду справи також підтвердив обвинувачений ОСОБА_7 .

Суд відхиляє доводи сторони захисту про невинуватість ОСОБА_9 , тому що, на думку сторони захисту, потерпілий ОСОБА_4 в своєї заяві до поліції вказав тільки прізвище ОСОБА_7 .
Суд вважає заслуговуючи уваги пояснення з цього приводу потерпілого, що він необізнаний у питаннях юриспруденції, на час звернення з заявою був дуже схвильований подіями скоєного злочину, які відбулися вночі, та вважає, що і працівник поліції склав заяву з помилками. Наполягає, що злочин був скоєний ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 .
З цього приводу у суду немає підстав вважати вказані пояснення ОСОБА_4 невірними або такі, що не відповідають дійсності.

З боку сторони захисту було заявлено клопотання про визнання недопустимими доказами: протокол пред`явлення особи для впізнання від 07.08.2017 року, відповідно, відеозапис до нього за участю потерпілого ОСОБА_4 , який впізнав ОСОБА_9 як особу, яка 07.07.2017 року здійснила викрадення його майна; протокол пред`явлення особи для впізнання від 07.08.2017 року, відповідно, відеозапис до нього за участю свідка ОСОБА_13 , яка впізнала ОСОБА_9 , як особу, яка 07.07.2017 року відкрито заволоділа майном, яке належить потерпілому ОСОБА_4 3 акумуляторними батареями, оскільки в якості статистів брали участь діючи на той час працівники поліції ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 .

Суд відхиляє доводи з боку захисту щодо вимог до статистів, які брали участь при проведенні певних слідчих дій під час досудового розслідування, оскільки порушень з приводу цього судом не встановлено, відсутні суперечності щодо вимогам закону, з огляду на наступне.
Ні потерпілий ОСОБА_4 , ні свідок ОСОБА_13 до проведення вказаної слідчої дії не знали вказаних осіб статистів та ніколи їх не бачили, не спілкувалися зОСОБА_36 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , які не брали участь у кримінальному провадженні, ні до проведення впізнання, ні після, в отриманні від ОСОБА_4 , ОСОБА_13 яких-небудь заяв, проведенні їх допиту або інших слідчих діях, безпосередньо за участі разом з ними потерпілого, свідка тощо.

Будь які письмові докази - документи, що ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_41 під час досудового розслідування, в межах кримінального провадження, брали участь у слідчих діях або складали документи за участі потерпілого ОСОБА_4 , чи свідка ОСОБА_13 , відсутні та скоєне кримінальне правопорушення не розслідували.
Крім того, під час проведення впізнання та складання протоколів впізнання обвинувачений ОСОБА_9 , який певний час працював в поліції та має вищу юридичну освіту, тобто, будучи обізнаний в галузі права, не заявляв що слідчі дії проведені не вірно, з порушенням Кримінального процесуального кодексу. Заяв, скарг, доповнень з приводу проведення його впізнання не висовував.

Суд розцінює відповідні покази ОСОБА_9 як усталену модель захисту, форму реалізації права на захист і бажання будь-яким засобом уникнути кримінальної відповідальності і покарання за вчинений злочин,і вважає, що показання обвинуваченого не впливають будь-яким чином на доведеність його вини у вчиненні суспільно-небезпечного діяння або на кваліфікацію вчиненого, тому суд не може його показання взяти до уваги.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_9 не скоєно кримінального правопорушення, та недійсності окремих доказів судом відхиляються, оскільки вони зводяться до особистого тлумачення норм матеріального та процесуального закону і хибній оцінці одиничних доказів. При цьому, сторона захисту оцінює і тлумачать такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.
Всі докази у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_7 та ОСОБА_9 отримані у передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом України порядку, є належні та допустимі.

Недопустимих доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини або доказів та відомостей, які стосуються особи обвинуваченого не має.

Враховуючи всі докази, які були надані суду та досліджені під час судового розгляду, суд вважає, що дії ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , кожного з них, мають бути кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в інше сховище.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен маж право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 9 жовтня 2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Відповідно до положень ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачуються у скоєнні умисного тяжкого корисливого злочину проти власності - за ч.3 ст.186 КК України, де об`єктом злочинного посягання є право власності, тобто, врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Суспільна сутність злочинів проти власності полягає в тому, що вони руйнують, пошкоджують або навіть і зовсім знищують економічні відносини власності, позбавляють власника можливості володіти, користуватися і розпоряджатися майном. При цьому злочинець ставить себе на місце власника.

Враховуючи ступінь тяжкості злочину, який вчинив ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , підвищену суспільну небезпеку злочину, характер злочину, який було скоєно обвинуваченими за попередньою змовою групою осіб, корисливий мотив злочину, тому суд вважає, що це свідчіть про небезпеку обвинувачених для суспільства, і, на думку суду, є обставиною для призначення кожному обвинуваченому покарання виключно у вигляді позбавлення волі на певний строк.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для обвинувачених, їх виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень як обвинуваченими, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, виправлення обвинувачених можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Разом з тим, загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, повністю визнав свою провину, щиро каявся та дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки, що характеризує його суб`єктивне ставлення як винної особи до вчиненого злочину, та означає, що обвинувачений визнав свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дав правдиві свідчення, висловив жаль з приводу вчиненого, негативно оцінював злочини, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання, не перешкоджав слідству, активне сприяв розкриттю злочину - своїми діями оказав допомогу на досудовому розслідуванні і суду у виясненні обставин скоєння кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для повного його розкриття, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що судом враховується як пом`якшуючі покарання обставини, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, характеризується задовільно, працює приватним чином, має постійне місце проживання, відсутні у відношенні нього інші кримінальні провадження.

Відповідно до ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

Згідно роз`яснень, викладених у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , відсутні.

Таким чином, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, відсутність обставин, які обтяжують покарання, все це у сукупності надає право суду, застосовуючи вимоги ст.69 КК України, призначити обвинуваченому ОСОБА_7 , основне покарання у вигляді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 3 статті 186 КК України.

При призначенні покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_9 свою провину не визнав, не розкаявся, скоїв умисний тяжкий корисливий злочин проти власності, раніше не судимий, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, характеризується задовільно, фактично має сім`ю та малолітню дитину на утриманні, має постійне місце роботи, місце проживання, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Потерпілим ОСОБА_4 до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заявлений цивільний позов про солідарне стягнення з обвинувачених матеріальної шкоди в сумі 10180 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 позовні вимоги визнав в повному обсязі. Обвинувачений ОСОБА_9 позовні вимоги не визнав.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_4 суд вважає, що позовні вимоги про стягнення солідарно з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок злочину, на підставі ст.ст. 16, 1166, 1190 ЦК України, відповідно до ст.ст. 127, 128 КПК України, підлягають задоволенню в межах досліджених та підтверджених в судовому засіданні письмових доказів.

Вимогами ст.1166 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, спричинена майну фізичної особи або юридичній особі, відшкодовується у повному обсязі особою, що спричинила її.
В якості підстав для стягнення моральної шкоди потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що у зв`язку із вчиненим щодо нього злочину він змушений був змінити свій звичайний спосіб життя, підстроювати свої власні плани та роботу під час проведення слідчих дій, постійно перебував у стані тривоги, обурення, що суттєво вплинуло на його емоційний та психологічний стан.
Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

У відповідності з вимогамист. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, при наявності її вини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:
-у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
-у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до п.5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п.9 вищевказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає, виходячи з характеру та об`єму заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань.
Визначаючи розмір моральної шкоди, потерпілий посилався на душевні страждання, яких він зазнав внаслідок вчинення відносно нього злочину, обурення поведінкою обвинувачених.
Суд вважає доведеним факт заподіяння потерпілому ОСОБА_4 з боку обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 моральної шкоди.
Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи те, що потерпілий дійсно зазнав душевних страждань, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього від дій обвинувачених, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди і вважає можливим та достатнім стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого в порядку відшкодування заподіяної моральної шкоди 10000 (десять тисяч) грн.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України необхідно стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на користь експерта ОСОБА_42 документально підтверджені витрати на залучення експерта та проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 200 гривень.

Речовими доказами суд вважає необхідним розпорядитися у відповідності до ст.100 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді домашнього арешту сплив та клопотань прокурора до суду щодо його продовження не надходили.

Керуючись ст.ст.368-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , кожному з них, обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та затримання поліцією.

Позовну заяву потерпілого ОСОБА_4 задовольнити повністю, стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 10180 (десять тисяч сто вісімдесят) гривень та моральної шкоди у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

У відповідності з п.1 ч.6 ст.100 КПК України повернути за належністю власнику ОСОБА_4 - автомобільні акумулятори.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на користь експерта ОСОБА_43 ( АДРЕСА_5 , ФОП ОСОБА_42 , ідентифікаційний НОМЕР_1 , П/р № НОМЕР_2 в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614) 200 (двісті) гривень.

Обвинувачені, прокурор, захисник, потерпілий та представник потерпілого мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду.

На підставі ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, потерпілому та представнику потерпілого.

Суддя: ОСОБА_1