Справа № 193/1134/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Колегія суддів Тернівського районного суду м. Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участі: прокурора ОСОБА_5
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
перекладача ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 80000354 від 01.09.2017 р., у відношенні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою від 08.10.2018 р. колегії суддів Тернівського районного суду м. Кривого Рогу обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів по 18.12.2018р., включно.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заперечують проти продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прохали змінити обраний запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт.
Суд, в обґрунтування обрання запобіжного заходу та продовжені строку тримання під вартою, посилався на те, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі строком до 12 років, може вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих, свідків, та оскільки є громадянином іншої держави, може виїхати за межі України, тобто перешкоджати кримінальному провадженню.

Вирішуючи клопотання, суд виходить зі слідуючого.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також і мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Але, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, обставини на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовжені його дії не змінилися, суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, - обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, чим перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Тому, суд вважає, що враховуючи також положення ст. 178 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_7 , слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів - по 16.02.2019р..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів по 16.02.2019р., включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: