Справа № 736/197/18
Номер провадження 1-кп/736/47/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань суду у м. Корюківка кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24.12.2017 за № 0000421, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , маючого базову загальну середню освіту, котрий не являється депутатом, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, військовозобов?язаного, раніше судимого: засуджений 13.02.2014 Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт; засуджений 11.06.2014 Корюківським районним судом за ч. 2 ст. 389 КК України до арешту терміном 1 місяць. Відповідно ст.ст. 71,72 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання по вироку від 13.02.2014 і остаточно вирішено до відбуття 1 місяць 5 днів арешту; засуджений 21.07.2014 Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на термін 3 роки. На основі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання по вироку цього ж суду від 11.06.2014 більш суворим і остаточно вирішено до відбуття 3 роки позбавлення волі; засуджений 16.03.2016 Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, 69, 71 КК України до позбавлення волі терміном 1 рік 10 днів; засуджений 13.06.2016 Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на термін 3 роки 6 місяців, (судимості не зняті та не погашені), -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення умисного майнового злочину, ОСОБА_5 висновків для себе не зробив та під час умовно-дострокового звільнення скоїв новий умисний злочин, а саме: 24.12.2017 близько 15-ї години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї домоволодіння, котре розташоване за адресою АДРЕСА_1 , разом зі ОСОБА_7 та скориставшись неуважністю останньої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання негативних наслідків, повторно, таємно, з корисливим мотивом та метою, скоїв крадіжку 600 гривень, вийнявши їх непомітно з кишені зимового пальто ОСОБА_7 , котре було в цей час одягнуте на ній, належних ОСОБА_7 , чим спричинив їй шкоду на вказану суму.

Таким чином, дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано, як повторне, таємне викрадення чужого майна, тобто за ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , допитаний у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинуваченні, зазначивши, що 24.12.2017 близько 15-ї години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї домоволодіння, котре розташоване за адресою АДРЕСА_1 , разом зі ОСОБА_7 , скоїв крадіжку 600 гривень, вийнявши їх непомітно з кишені зимового пальто ОСОБА_7 , котре було в цей час одягнуте на ній та належних ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що 24.12.2017 близько 15-ї години вона перебувала на подвір?ї котре розташоване за адресою АДРЕСА_1 , разом ОСОБА_5 , який знаходився в стані алкогольного сп?яніння. ОСОБА_5 скоїв крадіжку належних їй 600 гривень, вийнявши їх непомітно з кишені її зимового пальто, котре було в цей час одягнуте на ній. Матеріальна шкода досі їй не відшкодована, з цивільним позовом звертатись не буде, у вирішенні покарання покладається на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що 24 грудня 2017 року близько 15-ї години він разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 перебували на подвір?ї котре розташоване за адресою АДРЕСА_1 , в тому числі і з ОСОБА_5 де вживали спиртні напої. Момент викрадення грошей у його дружини він не бачив. Про це йому стало відомо тільки згодом, а саме коли його дружина не знайшла коштів, які повинні були бути у її кишені. Тільки згодом йому стало відомо, що гроші викрав саме ОСОБА_5 .

Крім показів свідків, зізнавальних показів самого обвинуваченого, вина останнього у вчиненні інкримінованого йому злочині доводиться іншими зібраними під час досудового слідства та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення від 25.12.2017 року, прийнятої о 15 год. 10 хв. від потерпілої;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 06 лютого 2018 року (доданим до нього СD-R диском), яким зафіксовано добровільна розповідь ОСОБА_5 про обставини скоєння ним викрадення грошових коштів у потерпілої.

Отже обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України, як повторне, таємне викрадення чужого майна.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення, є неодноразово судимий за корисливі злочини, матеріальну шкоду не відшкодував, визнання вини.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у судовому засіданні не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , це скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції частини статті, яка передбачає покарання за вчинений ним злочин та оскільки злочин обвинуваченим скоєний під час умовно-дострокового звільнення, а тому остаточне покарання у виді позбавлення волі необхідно призначити за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду до покарання за даним вироком.

Можливості призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд не вбачає, оскільки враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, злочин вчинив під час умовно-дострокового звільнення, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення, а тому покарання в умовах ізоляції від суспільства буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

По кримінальному провадженню цивільний позов не заявлено.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Корюківського районного суду від 13 червня 2016 року остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Корюківський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1