Провадження № 1-кс/331/1545/2019
ЄУН 331/3651/18

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у режимі дистанційного судового провадження скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України від 22.02.2019 року про закриття кримінального провадження №0000137,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України від 22 лютого 2019 року про закриття кримінального провадження №0000137, оскільки, на думку скаржника, вищевказана постанова незаконна та підлягає скасуванню через те, що слідчим неповно проведено досудове розслідування, не перевірена діяльність слідчого УСБУ з приводу вчинення ним злочину, не виконані усі обов"язкові дії відповідно до ст. 91-94, 110 КПК України.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити, зазначивши, що на сьогодні у зв"язку із початком роботи Державного бюро рослідувань, зазначене провадження повинно бути передано цьому компетентному органу, тому слідчий ОСОБА_4 , не мав повноважень виносити будь-які рішення по справі. Крім того, слідчим не були з"ясовані усі обставини відповідно до ст. 91 КПК України, не проаналізовані ухвали Апеляційного суду, якими скасовувались незаконні рішення слідчого, що свідчить про наявність факту вчинення злочину посадовою особою УСБУ у Запорізькій області.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що після скасування раніше винесеної ним постанови він провів необхідні слідчі дії, проаналізував отриману інформацію та прийшов до висновку про відсутність у діях слідчого ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, про що виніс відповідну постанову. Дійсно, ним була допущена помилка у зазначенні дати постанови, а саме: невірно вказано рік, але постанова була винесена саме 22.02.2019 року, відповідні відомості внесені до ЄРДР. Додатково пояснив, що відповідно до вимог Перехідних положень КПК України ті провадження, які перебували у них у провадженні та підслідні ДБР закінчуються розслідуванням слідчими військової прокуратури, тому він не допускав перевищення своїх повноважень, а діяв відповідно до норм КПК України.

Вислухавши пояснення скаржника, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчих військової прокуратури Запорізького гарнізону перебувало кримінальне провадження № 0000137 від 14.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України щодо посадових осіб УСБУ у Запорізькій області.

Розслідування даного кримінального провадження розпочалося на підставі заяви ОСОБА_3 від 13.09.2017 року щодо притягнення до кримінальної відповідальності слідчого СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_5 . Під час розслідування даного провадження була проведена попередня кваліфікація злочину за ч.1 ст. 367 КК України , як вчинення службової недбалості службовою особою.

Під час проведення досудового розслідування слідчим було отримано висновок за результатами проведення сллужбового розслідування щодо можливих порушень законодавства співробітнимом УСБУ, допитано у якості свідка слідчого ОСОБА_5 , винесена постанова про відмову у визнання потерпілим заявника ОСОБА_3 , після чого 25.06.2018 року винесена постанова про закриття кримінального провадження, яка у подальшому скасована слідчим суддею 03.10.2018 року.

У подальшому на виконання ухвали слідчого судді слідчим ОСОБА_4 було отримано дозвіл на тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження № 0000241 від 13.03.2014 року, яке переблувало у провадженні слідчого УСБУ ОСОБА_5 , проведено аналіз отриманих документів, допитано у якості свідка процесуального прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 та, як наслідок, 22.02.2019 року винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв"язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статею 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Частина 2 ст. 91 КПК України передбачає, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Як встановлено у судовому засіданні слідчим було проаналізовані основні процесуальні документи, які виносились слідчим ОСОБА_5 , отримані ним докази під час розслідування даного провадження, допитано у якості свідка прокурора, який здійснював процесуальне керівництво, після чого проведено аналіз отриманої інформації, про що зазначено у постанові, що оскаржується, та прийнято відповідне рішення. Дійсно, постанова слідчого ОСОБА_4 , має помилку у викладенні дати її винесення, однак дійсність прийняття цього рішення слідчим саме 22.02.2019 року була перевірена слідчим суддею шляхом витребування актуального витягу із ЄРДР, де вказано у графі наслідок розслідування кримінального правопорушення відомості про закриття провадження за п.2. ч.1 ст. 284 КПК України 22.02.2019 року, тому підстав сумніватися у прийнятті цього рішення слідчим саме 22.02.2019 року у слідчого судді немає.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Таким чином, оскільки слідчим ОСОБА_4 після скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження були проведені додаткові слідчі дії, проведено аналіз отриманої інформації, повністю виконана ухвала слідчого судді від 03.10.2018 року, тому вважаю доводи скаржника ОСОБА_3 щодо неповного та неретельного проведення розслідування такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Крім того, слідчий суддя зауважує на те, що само по собі скасування постанов слідчого слідчими суддями Запорізького апеляційного суду не може свідчити про наявність у діях слідчого ОСОБА_5 складу посадового злочину або злочинів проти основ національної безпеки України, а результат проведеного досудового розслідування слідчим військової прокуратури ОСОБА_4 також не дав результату щодо наявності підстав для притягнення слідчого ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності. При цьому, слідчим суддею перевірена постанова слідчого від 22.02.2019 року про закриття кримінального провадження та будь-яких порушень не виявлено, тому підстав для її скасування не вбачається.

З приводу відсутності повноважень у слідчого військової прокуратури на розслідування справи даної категорії зазначаю, що відповідно до п.1 Перехдних положень КПК України до дня введення в дію положень частини четвертої статті 216 цього Кодексу повноваження щодо досудового розслідування здійснюють слідчі органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, - щодо злочинів, передбачених частиною четвертою статті 216 цього Кодексу. Після введення в дію положень частини четвертої статті 216 цього Кодексу кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років. Після закінчення дворічного строку кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, у тримісячний строк передаються слідчим органів Державного бюро розслідувань.

Таким чином, оскільки з моменту початку роботи ДБР не пройшло двох років слідчі військової прокуратури мають повноваження на продовження розслідування кримінальних проваджень, які перебували у їх провадженні раніше, що стосується і кримінального провадження № 0000137, тому порушень правил підслідності у даній справі не вивлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2,9. 91, 92, 284, 303, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України від 22.02.2019 року про закриття кримінального провадження №0000137 внесеного до ЄРДР 14.09.2017 року відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1