Номер провадження: 11-сс/813/356/19
Номер справи місцевого суду: 521/2792/19 1-кс/521/1722/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2019 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2019 року по кримінальному провадженню №0000146, -

встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.02.2019 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 поданій в порядку ст.206 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою слідчий суддя послався на те, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 на даний час перебуває на стадії судового розгляду в Малиновському районному суді м. Одеси, під час якого обвинуваченій неодноразово продовжували строк тримання під вартою, що свідчить про те, що остання утримується під вартою на підставі рішення суду, а тому всі питання пов`язані з розглядом клопотань сторони захисту регламентуються положеннями Глави 28 КПК України, зокрема входять до компетенції суду, а не слідчого судді.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та повернути його скаргу, подану в порядку ст.206 КПК України, на новий розгляд до районного суду, іншим слідчим суддею.

В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що слідчий суддя районного суду прийшов до помилкового висновку про те, що скарга подана захисником в порядку ст.206 КПК України не підлягає розгляду слідчим суддею, оскільки стосується фактів проявів катування відносно обвинуваченої ОСОБА_7 під час її перебування під вартою в слідчому ізоляторі, які полягають в ігноруванні керівництвом установи виконання покарань надання медичної допомоги обвинуваченій за наявності беззаперечних доказів важкого стану здоров`я останньої. Захисник стверджує, що приводом звернення із скаргою до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси 17.02.2019 року (в межах територіальної юрисдикції якого перебуває під вартою обвинувачена) слугував той факт, що судове засідання районого суду призначене тільки на 28 лютого 2019 року, але надання медичної допомоги є терміновим, оскільки стан здоров`я обвинуваченої суттєво погіршується, що може потягти за собою настання непоправимих наслідків для життя та здоров`я обвинуваченої, а керівництво установи виконання покарань не вживає заходів щодо забезпечення права на медичну допомогу, що на думку захисника є проявом катування.

У відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК України судовий розгляд проведено за відсутності прокурора, який будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши надані матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в мажах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

Відповідно до положень ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, відповідно до положень ст. 14 «Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина» користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Відповідно до п.18) ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Кримінальним процесуальним законом передбачений окремий порядок перевірки слідчим суддею відомостей щодо порушення прав людини.
У відповідності до вимог ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Положеннями закріпленими в ч.6 ст.206 КПК України, регламентовано те, що якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Як убачається із скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , вона подана до слідчого судді районного суду в порядку ст. 206 КПК України.
Підставою звернення захисника до слідчого судді в порядку ст.206 КПК України 17.02.2019 року став факт перебування обвинуваченої ОСОБА_7 , яка утримується під вартою в слідчому ізоляторі у важкому стані, відсутності належної медичної допомоги та потреби в негайному розгляді питання забезпечення вжиття заходів реагування щодо відсутності надання медичної допомоги, з огляду на те, що судове засідання районного суду, який розглядає обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 було призначено тільки на 28 лютого 2019 року.

Таким чином, слід констатувати, що в даному випадку фактично мало місце звернення захисника в порядку ст.206 КПК України на стадії судового розгляду обвинувального акта в районному суді, що формально не передбачено діючим кримінальним процесуальним Кодексом.
Разом з цим, на думку апеляційного суду, системний аналіз положень ст.206 КПК України не забороняє таке звернення особи, яка тримається під вартою, або її захисника, на стадії, коли справа перебуває наприклад «між двома інстанціями», зокрема у випадках завершення досудового розслідування з направленням обвинувального акта до суду та підготовчим судовим засіданням в районному суді, або після ухвалення районним судом вироку та початком перегляду справи апеляційним судом, оскільки державою не встановлено будь-якого механізму захисту основних прав та свобод осіб при розгляді заяв в порядку ст. 206 КПК України на вказаних стадіях кримінального процесу.
Апеляційний суд наголошує, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням, накладення обмежень дозволено за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Однак такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та зберігати пропорційність між застосованими засобами та постановленою метою. Обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним з п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не має законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю мети, яку прагнуть досягти. Конвенція має на меті гарантію не теоретичних або ілюзорних прав, а практичних та ефективних. Особливо це стосується права на доступ до суду з огляду на визначене місце, яке посідає в демократичному суспільстві право на справедливий суд.
Системний аналіз положень ст. 206 КПК України свідчить про те, що слідчий суддя на виконання вимог зазначеної правової норми, повинен був прийняти рішення по суті заяви захисника і за відсутності підстав для задоволення його скарги, відмовити в її задоволенні.

Відмова у відкритті провадження при прийнятті рішень в порядку ст. 206 КПК України діючим КПК України не передбачена.

За таких умов, з урахуванням конкретних обставин даної справи, рішення слідчого судді районного суду про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , поданої до слідчого судді районного суду, вона подана в порядку ст. 206 КПК України, є помилковим, оскільки воно суперечить положенням ст.206 КПК України, якими не передбачено відмову в відкритті провадження за скаргою.
Оскільки слідчий суддя прийняв рішення, яке не передбачено КПК України, то суд апеляційної інстанції керується приписами ч.6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження, визначених ч. 1 ст. 7 КПК України. Одними з таких засад є повага до людської та доступ до правосуддя (п.п. 4, 14 ч. 1 ст. 7 КПК).
З урахуванням наведеного, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а скарга підлягає поверненню на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в порядку ст. 206 КПК України.
Одночасно, з урахуванням існування фактів викладених в скарзі захисника щодо незабезпечення прав і свобод обвинуваченої ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає за необхідне направити копію ухвали начальнику ОУВП №21 УДПС в Одеській області, для відома та вжиття заходів реагування.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 19.02.2019 року про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 поданої в порядку ст.206 КПК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 поданої в порядку ст.206 КПК України в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Копію ухвали апеляційного суду направити на адресу начальнику ОУВП №21 УДПС в Одеській області, для відома та вжиття заходів реагування.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4