№ 207/3509/16-к
№ 1-кп/207/69/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Кам`янське (колишня назва Дніпродзержинськ) кримінальне провадження за № 0001572 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська, громадянки України, має середню спеціальну освіту, не заміжня, тимчасово не працює, раніше не судима, не має на утриманні неповнолітніх дітей, мешкає та зареєстрована у АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту органом досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 02.10.2016 року, приблизно о 19.00 годині, знаходячись біля будинку № 1А по вул. Астраханській в м. Кам`янське, де зустріла раніше їй знайому ОСОБА_4 , з якою у неї виник конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_6 на підставі особистих неприязних відносин, навмисно, нанесла один удар своєю головою в область перенісся ОСОБА_4 . В результаті удару ОСОБА_4 упала на бетонну плиту, на спину, ударившись при цьому потилицею, правим ліктем, поясницею та правою гомілкою о бетонну плиту, яка знаходилась на землі. Таким чином, ОСОБА_6 завдала ОСОБА_4 , згідно висновку експерта № 1376-Е від 02.11.2016 року тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу на слизовій верхньої губи, саден в області правого ліктьового суглобу, в області крижі, на правій гомілці, синців на правій гомілці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки. Потерпілою ОСОБА_4 під час судового розгляду заявлено цивільний позов про відшкодування матеріально шкоди в розмірі 97,12 грн. та моральної шкоди 6400 грн.

Таким чином ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.
В судовому засіданні як адвокат ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 заявила клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, якиій згідно ст. 12 , ст. 49 КК України складає два роки з часу вчинення правопорушення.

У клопотанні адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , є злочином невеликої тяжкості, подія сталася 02 жовтня 2016 року, і дворічний термін з моменту скоєння злочину закінчився 02 жовтня 2018 року, обвинувачена від органів правопорядку та суду не ухилялась, тому відповідно до ст. ст. 44, 49 КК України кримінальне провадження повинно бути закрито зі звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності. Також, адвокат у судовому засіданні пояснила, що нею роз`яснено обвинуваченій правові наслідки закриття провадження з вказаних підстав.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримує клопотання адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відносно неї за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності. Пояснила, що розуміє суть пред`явленого їй обвинувачення, вину не визнає, копію цивільного позову отримала та не визнає цивільний позов, але не наполягає на ухваленні виправдувального вироку. Розуміє, що закриття провадження за закінченням строку давності не є реабілітуючою обставиною, наслідки можливої цивільно-правової відповідальності обвинуваченій роз`яснено.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 125 КК України щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , при цьому вказавши на наявність підстав передбачених ст. 49 КК України, тому що термін притягнення її до кримінальної відповідальності сплинув, обвинувачена не наполягає на ухваленні щодо неї виправдовувального вироку, а судом їй роз`яснено, що закриття провадження з цих підстав не є реабілітуючою обставиною.
Потерпіла ОСОБА_4 просила розглядати клопотання у відсутності її адвоката ОСОБА_7 , не заперечувала щодо задоволення клопотання сторони захисту та закриття кримінального провадження у звязку зі спливом терміну давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності.
Розглядаючи питання про закриття кримінального провадження, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження за заявленим клопотанням, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обвинувачена ОСОБА_6 під час судового розгляду не визнала себе винною за пред`явленим їй обвинуваченням та не визнала матеріальних претензій потерпілої сторони, однак пояснила, що не наполягає на ухваленні виправдовувального вироку і на доведенні її невинуватості; розуміє, що закриття провадження з підстав закінчення строку давності для притягнення до кримінальної відповідальності не є обставиною, що її реабілітує. Від суду та слідства ОСОБА_6 не ухилялась, її розшук не оголошувався. Судом їй роз`яснено, що закриття судового провадження у зв`язку із закінченням строків давності не звільняє її від можливих цивільно правових зобов`язань перед потерпілою у разі подання позову в порядку цивільного судочинства. Однак, у судовому засіданні ОСОБА_6 та її адвокат наполягали на закритті провадження за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене адвокатом обвинуваченої клопотання щодо закриття провадження, оскільки сплинув строк давності для притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав, зазначених у клопотанні адвоката обвинуваченої, просить суд прийняти рішення згідно закону.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно обвинувального акту відносно ОСОБА_6 вона звинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України 02.10.2016 року.

Згідно ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

Таким чином, з моменту, коли за обвинувальним актом мала місце подія злочину, на час судового розгляду минуло понад два роки. Судом перевірено, що строки давності, встановлені ст. 49 КК України, дійсно сплинули.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Вирішення питання щодо розгляду цивільного позову за умов закриття кримінального провадження з наведених вище підстав не передбачено ст.129 КПК України.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року № 3 (зі змінами, внесеними постановами від 25 грудня 1992 року № 13 та 3 грудня 1997 року № 12), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Цивільний позивач має право звернутись із відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 49 КК України, ст. ст. 284-288 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 та клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України, задовольнити.

Кримінальне провадження за № 0001572 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .