ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/504/18 Справа № 206/4285/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши 09 листопада 2018 року у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2018 року, якою було відмовлено в задоволені подання адміністрації Державної установи Ігренський виправний центр (№ 133) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:
За цією ухвалою суду було відмовлено в задоволені подання адміністрації Державної установи Ігренський виправний центр (№ 133) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_7 , що у суду відсутні підстави вважати, що поведінка засудженого ОСОБА_7 під час відбування покарання являється зразковою та свідчить про його повне виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до нього ст. 81 КК України.

В обґрунтування зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що він характеризується позитивно, має 5 подяк, працевлаштований, стягнень та зауважень до його поведінки від адміністрації не має. Вважає, що він своєю зразковою поведінкою довів своє виправлення. Також вказує на те, що має дружину та неповнолітнього сина.

Вислухавши засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги,перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України).

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 правильно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов до правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б в своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 перебуваючи в місцях позбавлення волі з 03.02.2014 року, та за час перебування в СІЗО в м. Дніпро, характеризувався негативно. Мав 1 стягнення, заохочень не мав. У Ігренському ВЦ № 133 засуджений знаходиться з 18.07.2017 року, характеризується позитивно, вимоги відбування покарання виконує, має 3 заохочення, стягнень немає.

Посилання засудженого в апеляції, на те, що у засудженого дружина та неповнолітній син 2017 року народження, само по собі не є підставою для застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення.

Також місцевим судом правильного було встановлено та зазначено, що ОСОБА_7 вчинив злочин після умовно-дострокового звільнення,що свідчить про схильність засудженого до вчинення злочинів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Беручи до уваги ступінь, тяжкість вчиненого засудженим кримінального правопорушення, встановлених вище обставин, характеристики на засудженого, колегія суддів вважає, що поведінка ОСОБА_7 не свідчить про виправлення останнього, а доводи викладені в апеляційній скарзі засудженого не є достатньою правовою підставою для його умовно-дострокового звільнення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність оскаржуваного рішення та не вбачає підстав для його скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2018 року, якою було відмовлено в задоволені подання адміністрації Державної установи Ігренський виправний центр (№ 133) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , залишити без змін
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4