Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/490/19
№ провадження 1-кп/541/141/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.07.2011 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до 1-го року 6-ти місяців позбавлення волі;
- 25.05.2016 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, 69, 70 КК України, до 3-х років, 1-го місяця позбавлення волі.
- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України,

в с т а н о в и в :

За обвинувальним актом, в ніч з 21.01.2019 на 22.01.2019 точного часу не встановлено, ОСОБА_5 маючи намір та бажання на таємне викрадення чужого майна, прибув до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , далі, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, у повній мірі усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, шляхом пошкодження вхідних дверей, а саме зірвавши навісний замок на перших | дверях та з застосуванням фізичної сили вибивши другі, незаконно проник до житлового будинку, що знаходився на огородженій парканом території домоволодіння за вищевказаною адресою, в якому виявив та викрав тример марки «Tatragarden ТЕ-110» вартість якого відповідно висновку експерта становить 1300 гривень 00 копійок, електродрель « DWT SBM-500» вартість якої відповідно висновку експерта 426 гривень 67 копійок, пилосос «Alesi VC-1422» вартість якого відповідно висновку експерта становить 366 грн. 67 коп., шліфмашинку «KRAFT CBS-900» вартість якої відповідно висновку експерта становить 690 грн., електродрель «ІМРАСТ» вартість якої відповідно висновку експерта становить 400 гривень, електричний лобзик «Витязь ПЛЭ-900» вартість якого відповідно висновку експерта становить 550 гривень, електричну машинку для стрижки «KINSAHaircuttingSet» вартість якої відповідно висновку експерта 300 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_6 .

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим повністю довів до кінця свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 4033 гривні 34 копійки.

Дії ОСОБА_5 по даному епізоду злочинної діяльності кваліфіковані по ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

Крім того, повторно маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, діючи повторно, знову вчинив злочин корисливої спрямованості на території м. Миргород при наступних обставинах:

03.02.2019 близько 22 години точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою м. Миргород, вул. Богдана Хмельницького, поблизу домоволодіння №70, де стояв припаркований автомобіль марки ВАЗ 2106 в кузові білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , під дією раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного особистого збагачення та мету наживи, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, реалізовуючи свої злочинні наміри, шляхом вільного доступу, відкрив капот вищевказаного автомобіля та витяг з нього акумуляторну батарею 6СТ-60-АЗ, в подальшому з місця вчинення злочину направився до кладовища, що розташоване в м. Миргород неподалік пров. Гоголя, де сховав акумуляторну батарею під снігом. Наступного дня 04.02.2019 ОСОБА_5 взявши з дому білий полімерний мішок пішов на вищезгадане кладовище та забрав акумуляторну батарею і помістив її до мішка, після чого направився до автомобільного ринку, що розташований в м. Миргород по вул. Котляревського, де продав викрадену ним акумуляторну батарею ОСОБА_9 , тим самим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця.

Дії ОСОБА_5 по даному епізоду злочинної діяльності кваліфіковані на досудовому розслідуванні за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

05 квітня 2019 року у кримінальному провадженні №0000096 між прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, згоду на укладення якої надали потерпілі.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень. Також угодою визначено покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести за ст. 185 ч.2 КК України у виді 3-х років обмеження волі; по ст. 185 ч.3 КК України у виді 3-х років позбавлення волі. Згідно вимог ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено призначити обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3-х років позбавлення волі .

Також передбачено звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк визначений судом в порядку ст.. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. У кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень , внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор під час судового розгляду справи, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч.3 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати зазначене в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_4 просила суд угоду затвердити, як таку, що не суперечить вимогам закону.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 дали прокурору письмову згоду на затвердження угоди, що підтвердили під час розгляду судом питання про затвердження угоди. Просили суд затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у виді 3-х років позбавлення волі, звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням на іспитовий строк визначений судом.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості і тяжких злочинів.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК та КК України.

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд,

з а с у д и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05 квітня 2019 року між прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000096.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч.2, ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- по ст. 185 ч. 2 КК України у виді 3-х(трьох ) років обмеження волі;
- по ст. 185 ч. 3 КК України у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, ОСОБА_5 призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання призначеного даним вироком суду з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовими доказами по справі електродреллю « DWT SBM-500», шліфмашинкою « KRAFT CBS-900», електричним лобзиком «Витязь ПЛЭ-900» тримером марки « Tatragarden ТЕ-110», електричною машинкою для стрижки «KINSAHaircuttingSet», пилососом «Alesi VC-1422», відрізком тканини синього кольору з прикріпленими до нього металевими значками, медалями різноманітної форми та кольору в кількості 95 штук, електродреллю «ІМРАСТ», що перебувають на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , дозволити потерпілому розпоряджатися на власний розсуд, як власністю.

Речовим доказом по справі: акумуляторною батареєю 6СТ-60-А3, дозволити потерпілому ОСОБА_8 розпоряджатися на власний розсуд, як власністю.

Процесуальні витрати по справі в сумі 3718 грн. (три тисячі сімсот вісімнадцять гривень), які пов`язані із залученням експерта, стягнути із ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_10