Провадження № 1-кс/201/6664/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2018 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30 червня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000168. В обґрунтування зазначеної скарги заявник зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження, на його думку, є незаконною, необґрунтованою, оскільки при закритті кримінального провадження за ознаками ч. 1 ст. 382 КК України слідчий посилається на відсутність доказів невиконання судового рішення, при цьому не наводячи докази виконання відповідного судового рішення, яких, на думку заявника, бути не може через відсутність таких. ОСОБА_3 також просив поновити йому строк на звернення до суду з даною скаргою.

Через канцелярію суду заявником 08 листопада 2018 року подана заява про розгляд скарги без його участі, просив скаргу задовольнити з підстав у ній викладених.

Представник Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та додані докази, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України, якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Судом встановлено, що в провадженні старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження №0000168 від 20 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Дане кримінальне провадження було закрите постановою від 30 червня 2018 року у зв`язку з відсутністю в діях керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Копія цієї постанови не була направлена скаржнику, тому суд приходить до висновку про те, що скаржником з поважних причин був пропущений строк на подачу даної скарги, а тому цей строк підлягає поновленню.

Слідчим в оскаржуваній постанові зазначається про те, що виконанню підлягає тільки правосудне рішення.

Між тим, у відкритті апеляційного і касаційного проваджень за відповідними скаргами керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, щодо невиконання якої до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України (кримінальне провадження №0000168), було відмовлено. Таким чином судове рішення, щодо невиконання якого проводилось досудове розслідування кримінального провадження №0000168 є чинним, докази його неправомірності відсутні.

В оскаржуваній постанові також йдеться про те, що слідчим не було знайдено доказів невиконання рішення суду керівником Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 , проте доказів, які б свідчили про виконання цього рішення в постанові не зазначено.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Вирішуючи вимоги скарги, суд виходить з того, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).
Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Матеріали кримінального провадження органом досудового розслідування надані не були, а відтак доводи скаржника щодо неповноти ведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не можуть бути спростовані у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що свідчить про необхідність задоволення поданої скарги.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість даної скарги та необхідність її задоволення.
При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені скаржником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному кримінальному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених, у тому числі в заяві про вчинення кримінального правопорушення, клопотаннях осіб, які приймають участь у даному кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.303- 307 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Поновити скаржнику строк звернення з даною скаргою до суду, визнавши поважною причину його пропуску.

Постанову старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30 червня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000168 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1