Справа 272/814/13-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинувачених: - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
потерпілої - ОСОБА_8 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000308 від 04 червня 2013 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Андрушівка, жителя АДРЕСА_1 , освіта вища, працює в ПП ОСОБА_9 програміст, одружений, на утриманні має троє неповнолітніх дітей, громадянин України, українець, раніше не судимий,
що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 122 КК України, частиною другою статті 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2003 року близько 23 години 30 хвилин поблизу приміщення кафе «Едем», яке розташоване по вул. Шкільній, 12, в м. Андрушівка Житомирської області, знаходились ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 - з однієї сторони та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - з іншої сторони.
В цей час ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, діючи з єдиним злочинним умислом, вирішили заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Так, у ході вчинення вказаних хуліганських дій, ОСОБА_5 наніс декілька ударів руками в обличчя та тулуб ОСОБА_11 , від яких останній впав на проїжджу частину, отримавши при цьому легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді: садна на обличчі.
Керуючись єдиним хуліганським мотивом з ОСОБА_5 та діючи в межах спільного злочинного умислу, ОСОБА_6 у той же час наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_10 , від якого останній впав на проїжджу частину, де не припиняючи свої хуліганські дії, ОСОБА_6 наніс ще два удари ногою по тулубу, спричинивши цим самим ОСОБА_10 фізичний біль в області тулуба та легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді: садна на обличчі.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 після спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , підбіг до ОСОБА_12 та наніс йому зі значною силою прикладання один удар рукою в область голови, спричинивши йому середньої тяжкості тілесні ушкодження по критерію довготривалого розладу здоров`я у вигляді: саден на обличчі, крововиливу у м`які тканини потиличної ділянки волосяної частини голови, крововилив під м`які мозкові оболонки, які в своїй сукупності складають закриту черепно - мозкову травму, в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться, від якого останній впав проїжджу частину.
По закінченню вищеописаних злочинних дій, вчинених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у ОСОБА_4 , який в цей час знаходився біля них, на ґрунті особистих неприязних відносин виник умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи одноосібно та знаходячись поряд із ОСОБА_12 , який лежав на землі, умисно зі значною силою прикладання, ногами наніс декілька ударів по тулубу останнього, в результаті чого спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді: закритої тупої травми грудної клітини, яка супроводжувалась переломом грудини, переломами «5-х, 6-х» ребер зліва та справа по білягрудинній лінії, крововиливом у переднє середостіння, крововиливом в м`які тканини в ділянці 5,6 хребців, на спині зліва в ділянці нижнього кута лопатки, яка супроводжувалась забоєм серця і легень, що спричинили смерть потерпілого.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за частиною другою статті 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, що вчинене групою осіб, та за частиною першою статті 122 КК України - спричинення потерпілому ОСОБА_12 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 122 КК України, частиною другою статті 296 КК України, просив закрити провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку статті 49 КК України. Вину в інкримінованих злочинах визнав повністю.
Прокурор у судовому засіданні висловив думку щодо передчасності розгляду заявленого клопотання.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 не заперечували щодо даного клопотання.
Потерпіла ОСОБА_8 про вирішення даного клопотання покладається на розсуд суду.
Заслухавши думку прокурора, обвинувачених, захисника, потерпілої, суд вважає клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 таким, що підлягає задоволенню, а провадження закриттю з наступних підстав.
Статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: пункт 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Також, згідно пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за статтею 49 Кримінального кодексу України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину невеликої, середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Відповідно до частини першої, другої статті 12 КК України, злочини, передбачені частиною першою статті 122 КК України, частиною другою статті 296 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, за яке передбачено покарання не більше п`яти років.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною першою статті 122 КК України, частиною другою статті 296 КК України, який вчинено 20 грудня 2003 року, тобто з дня вчинення злочинів пройшло більш як 15 років, обвинувачений, раніше не судимий, від слідства та суду не ухилявся, до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто перебіг давності не зупинявся та не вчинив нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. За таких обставин він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього - закриттю у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених статтею 49 КК України.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 у разі закриття кримінального провадження за передбачених законом підстав, розгляду в рамках провадження не підлягає, потерпіла має право звернення з таким позовом в порядку цивільного судочинства.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.
Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 284, 286, 288, 350, 372 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності передбаченої частиною першою статті 122 КК України, частиною другою статті 296 КК України, на підставі статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадженні №0000308 від 04 червня 2013 року відносно ОСОБА_5 за частиною першою статті 122 КК України, частиною другою статті 296 КК України закрити.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, встановленого КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу суду до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом семи діб з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1