г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/400/19
Номер провадження 1-кп/213/181/19
В И Р О К
Іменем України

11 лютого 2019 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000923 від 28 серпня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, освіта вища, не заміжня, працює вихователем КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №127», не судима, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 24.08.2018 приблизно о 23.00 годині, перебуваючи в приміщенні кафе «Монтана піца», яке розташоване по проспекту Перемоги, 35, в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, помітила на полиці в залі кафе, яка знаходиться навпроти каси, мобільний телефон марки «Meizu» моделі «М5с», який належить ОСОБА_5 , після чого у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, і реалізуючи який, вона, діючи умисно, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на свою користь, всупереч інтересам власника, таємно викрала вказаний вище мобільний телефон марки «Meizu» моделі «М5с» IMEI: НОМЕР_1 . ІМЕI: НОМЕР_1 , золотого кольору; вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2269/18 від 10.08.2018 становить 2399,40 гривень, який знаходився у силіконовому прозорому чохлі, який не представляє для потерпілої матеріальної цінності. Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 2399,40 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

30 січня 2019 року між потерпілою та обвинуваченою укладено угоду про примирення, за якою сторони погодились на призначення покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних розмірів доходів громадян.

Згідно ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, даний злочин згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачена, як в ході досудового розслідування так і в суді свою провину в скоєнні інкримінованого їй злочину визнала повністю, обставини його скоєння, викладені в обвинувальному акті, об`єктивно підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Судом з`ясовано, що обвинувачена повністю розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України та просила затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди та призначення узгодженої міри покарання.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань можливе. Підстав, за ч.7 ст. 474 КПК України, для відмови в затвердженні угоди не встановлено.

Обвинувачена характеризується позитивно, раніше не судима, обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, працює вихователем КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №127».

Обвинувачений розкаюється у вчиненому. Суд вважає, що вид та розмір покарання, яке узгодили сторони, передбачено санкцією ч.1 ст. 185 КК України та обране з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України, не суперечить вимогам ст. 68 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів. Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право, затвердити угоду. Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним затвердити угоду та призначити узгоджену міру покарання.

Керуючись ст.ст.374, 375, 395, 472, 474, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , укладену 30 січня 2019 року в кримінальному провадженні №0000923 від 28 серпня 2018 року, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Визнати винуватою ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України і призначити узгоджену між сторонами міру покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Мобільний телефон «Meizu» моделі «М5с», золотого кольору, що знаходиться відповідно до зберігальної розписки у ОСОБА_5 , залишити останній за належністю.

Матеріали кримінального провадження №0000923 від 28 серпня 2018 року залишити при цій справі.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. У випадку невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя ОСОБА_1