Провадження №1-в/303/277/18
Справа номер №303/7586/18
ухвала
10 грудня 2018 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002811 від 12 грудня 2016 року,-
В С Т А Н О В И В:
04 грудня 2018 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002811 від 12 грудня 2016 року (кваліфікація частини 1 статті 190 КК України).
Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0002811 від 12 грудня 2016 року, на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 19 грудня 2016 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
На теперішній час слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України.
Покликаючись на норми статтей 98,170,174 КПК України та відповідні положення ЦК України заявник зазначає, що право власності, а у даному випадку квартири, є непорушним і ніхто не може бути позбавлений права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
З урахуванням наведеного просить скасувати арешт, накладений 19 грудня 2016 року ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду на тимчасово вилучене майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .
В судове засідання заявник та його представник не прибули, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання. Представник звернулася до суду з клопотанням про розгляд зазначеного вище питання у її відсутності.
Інші учасники кримінального провадження звернулися з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності.
Оглянувши матеріали клопотання, слід прийти до наступного.
Пунктом 19 частини 1 статті 7 КПК України та частини 1 статті 26 КПК України визначено, що однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним.
Відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування

розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно частини 6 статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 3 статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно з частиною 4 статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Судом встановлено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0002811 від 12 грудня 2016 року, на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 19 грудня 2016 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
23 травня 2018 року слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України. Слід зазначити, що закриття провадження позбавляє можливості слідчого суддю прийняти рішення відповідно до частини 2 статті 174 КПК України щодо скасування арешту майна.
Звертаючись з клопотанням про скасування арешту майна на нерухоме майно власник просить суд, відповідно до зазначеної вище норми КПК України, скасувати арешт накладений на квартиру АДРЕСА_1 . Проте, як зазначено вище кримінальне провадження закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України.
Частиною 3 статті 174 КПК України передбачено, що прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
При цьому, вказана правова норма не передбачає, що прокурор має повноваження скасовувати арешт майна лише у випадку закриття кримінального провадження прокурором, оскільки таких застережень вказана норма не містить.
Натомість, чинний КПК України передбачає, що суд вирішує питання про скасування арешту майна лише одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, а також суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. Вказані підстави скасування арешту майна судом є вичерпними.
Таким чином, суд приходить до переконання, що клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002811 від 12 грудня 2016 року слід залишити без задоволення.

При цьому суд вважає необхідним роз`яснити заявнику право звернення з клопотанням про скасування арешту майна в порядку частини 3 статті 174 КПК України, оскільки саме прокурор наділений повноваженнями щодо скасування арешту майна, одночасно з винесенням постанови про закриття.
Керуючись ст.ст. 9,167,170,174,309,537 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002811 від 12 грудня 2016 року - відмовити.
Роз`яснити заявнику право звернення з клопотанням про скасування арешту майна в порядку частини 3 статті 174 КПК України, оскільки саме прокурор наділений повноваженнями щодо скасування арешту майна, одночасно з винесенням постанови про закриття.
Порядок і строки оскарження ухвали суду визначений статтями 394,395 КПК України.

Головуюча ОСОБА_1