У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/7624/18
№ 1-кп/336/303/19
7 лютого 2019 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Прокурором прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 у судовому засіданні було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.
Захисник ОСОБА_6 , з думкою якої погодився й обвинувачений, заперечила на клопотання прокурора, вказуючи на його безпідставність.
Інших заперечень не надійшло.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.
Зі змісту норм кримінального процесуального законодавства України (ч. 2 ст. 177 КПК України, ст. 178 КПК України) випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Як вбачається із матеріалів кримінальної справи, обвинувачений є неодноразово судимим, в межах цього кримінального провадження його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Зазначений злочин є тяжким кримінально-караним діянням, він мав своїм наслідком смерть двох осіб. Вказане на переконання суду свідчить про наявність підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу.
Більш того, при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою в порядку ст. ст. 331, 197 КПК України, суд також враховує, що судове провадження ще продовжується, тримання обвинуваченого під вартою вимагає серйозність висунутого проти нього обвинувачення.
При цьому, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, зібраними у кримінальному провадженні доказами перевірялася 13 червня 2018 року під час розгляду слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, за результатами чого назване клопотання було задоволено, а відповідна ухвала слідчого судді залишена без змін судовим рішенням суду апеляційної інстанції.
Зважаючи на обставини злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його тяжкість, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що на момент розгляду клопотання ще існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризики переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тож є підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з часу постановлення ухвали.
При цьому, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший менш суворий запобіжний захід, оскільки раніше неодноразово судимий обвинувачений продовжує обвинувачуватися у вчиненні тяжкого злочину, а тому ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися і не відпали.

Отже, прокурор довів наявність ризиків вчинення обвинуваченим дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи, а саме, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та крім того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, по даному кримінальному провадженню щодо обвинуваченого.
Крім того, вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, суд з урахуванням викладеного продовжує відносно обвинуваченого строк тримання під вартою на 60 днів.
Крім того, суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за доцільним скористатися своїм правом не визначати розмір застави (ч.4 ст. 183 КПК України), враховуючи що злочин, який ставиться за провину обвинуваченому, спричинив загибель двох осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 34, 55, 61, 62, 183, 197, 199, п.4 ч.3, ст. ст. 331, 392, КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, визначивши строк дії цієї ухвали по 7 квітня 2019 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню.
Головуючий суддя ОСОБА_1
07.02.19