В И Р О К
іменем України

13 березня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
головуючого - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

з боку захисту: обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження №0000042 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Зміїв Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
1) 28.09.2010 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання на строк 3 роки;
2) 24.06.2011 року постановою Зміївського районного суду Харківської області про відміну іспитового строку і направлення в місця відбування покарання за вироком суду.
3) 05.05.2014 року на підставі постанови Червонозаводського районного суду м. Харків звільнений умовно-достроково, з невідбутим строком 1 рік 2 місяця 11 днів;
у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:
07.01.2019, близько 18 год 30 хв, ОСОБА_5 , знаходячись біля кафе «Евіта», що розташоване за адресою: Харківська область м. Зміїв пров. Привокзальний, буд. 7-А, вчинив сварку з ОСОБА_4 , в ході якої у нього виник умисел на завдання ОСОБА_4 тілесного ушкодження.

З метою реалізації свого умислу ОСОБА_5 , в той же день та час підійшов до ОСОБА_4 , та завдав кулаком один удар правою рукою в область нижньої щелепи праворуч та один удар в область нижньої щелепи ліворуч, спричинивши умисно потерпілому ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/8-3м/19 від 04.02.2019 травматичний двосторонній перелом нижньої щелепи ( ангулярний перелом нижньої щелепи праворуч і тіла нижньої щелепи ліворуч), що за ступенем тяжкості відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, по тривалості розладу здоров`я, (згідно п.2.2.1. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обгрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним при вищевикладених обставинах. Цивільний позов визнав у повному обсязі.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто у умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, є рицидив злочину.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд, досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 враховує, що він вчинив злочин у період непогашеної судимості, не працює, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується задовільно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, та наявність обставини, що обтяжує покарання, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи активне сприянння у розкриттю злочину обвинуваченим ОСОБА_5 , наявність на його утриманні малолітньої дитини, що свідчить про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, бажання обвинуваченого відшкодувати шкоду потерпілому, яке виразилося у повному визнанні цивільного позову, що свідчить про можлливість виправлення засудженого без відбування покарання, то суд дійшов висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, із покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню, так як обвинувачений ОСОБА_5 визнав його у повному обсязі і ця обставина не підлягає доведенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_4 - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 29537 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот тридцять сім) грн матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч) грн моральної шкоди, а всього, 39 537 (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот тридцять сім) грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: