Справа № 273/508/19
Провадження № 1-кп/273/113/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 14.02.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хижівка, Баранівського району, Житомирської області, жительки АДРЕСА_1 , проживаючу по АДРЕСА_2 , українку, громадянку України, освіта базова загальна середня, вдову, не працюючу, на утриманні одна малолітня дитина, невійськовозобов`язану, раніше не судиму,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.ч. 1, 3, 4, ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

27.11.2017 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації, що розташоване по вул. Соборній, 20, м. Баранівка, Житомирської області, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману працівників управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації шляхом приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги одиноким матерям при оформленні даної допомоги, вказала при заповненні заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 року №441 завідомо неправдиві відомості, про те, що вона не проживає з батьком дитини, допомоги від нього не отримує, хоча фактично з червня 2017 року та на час подання заяви проживала з біологічним батьком своєї дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак спільно проживала, пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховувала спільну дитину ОСОБА_7 .

29.05.2018 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації, що розташоване по вул. Соборній, 20, м. Баранівка, Житомирської області, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману працівників управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації шляхом приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги одиноким матерям при оформленні даної допомоги, вказала при заповненні заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», затвердженої наказом Міністерства соціальній політики України від 21.04.2015 року №441 завідомо неправдиві відомості, про те, що вона не проживає з батьком дитини, допомоги від нього не отримує, хоча фактично з червня 2017 року та на час подання заяви проживала з біологічним батьком своєї дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак спільно проживала, пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховувала спільну дитину ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 в період із 27.11.2017 по 31.10.2018 включно, в порушення ст.181 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», п. 33 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу на малолітню дитину ОСОБА_7 , як одинока матір, чим спричинила державі, в особі районного управління соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації матеріальні збитки на загальну суму 10701 грн. 70 коп.

Крім того, 27.11.2017 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації по вул. Соборній, 20, м. Баранівка, Житомирської області, діючи умисно, з корисливих мотивів внесла неправдиві відомості в офіційний документ - заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», який став підставою для призначення соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, про те, що вона не проживає з батьком дитини, хоча фактично з червня 2017 року та на час подання заяви проживала з біологічним батьком своєї дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак спільно проживала, пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховувала спільну дитину ОСОБА_7 .

Крім того, 29.05.2018 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації по вул. Соборній; 20, м. Баранівка, Житомирської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно внесла неправдиві відомості в офіційний документ - заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», який став підставою для призначення соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, про те, що вона не проживає з батьком дитини, хоча фактично з червня 2017 року та на час подання заяви проживала з біологічним батьком своєї дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак спільно проживала, пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховувала спільну дитину ОСОБА_7 .

27.11.2017 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації по вул. Соборній, 20, м. Баранівка, Житомирської області, діючи умисно, з корисливих мотивів подала завідомо підроблену заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затверджену наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», яка містила завідомо неправдиві відомості, про те, що вона не проживає з батьком дитини, хоча фактично з червня 2017 року та на час подання заяви проживала з біологічним батьком своєї дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак спільно проживала, пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховувала спільну дитину ОСОБА_7 .

Також, 29.05.2018 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації по вул. Соборній, 20, м. Баранівка, Житомирської області, діючи умисно, з корисливих спонукань подала завідомо підроблену заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затверджену наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», яка містила завідомо неправдиві відомості, про те, що вона не проживає з батьком дитини, хоча фактично з червня 2017 року та на час подання заяви проживала з біологічним батьком своєї дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак спільно проживала, пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховувала спільну дитину ОСОБА_7

20.03.2019 між прокурором та обвинуваченою було укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої сторони керуючись положеннями пунктів 1-3 ч. 1 ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме те, що злочини, передбачені ч. 1 ст. 190, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України відповідно до положень ч. 3 ст. 12 цього ж Кодексу належить до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості, обставини їх вчинення, особу винної, а саме те, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, до кримінальної відповідальності не притягувалася, громадський порядок не порушує, а також враховуючи, що обставинами які пом`якшують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання згідно зі ст. 67 цього ж Кодексу у ході досудового розслідування не встановлено, погоджуються на призначення покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн;

за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн;

за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 1 рік позбавлення волі.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставин, які пом`якшують покарання, сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України і погоджуються на покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена підтримала укладену між нею та прокурором угоду про визнання винуватості, та підтвердила, що визнає вину в повному обсязі, з узгодженим покаранням згідна, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, які їй роз`яснені прокурором та судом.

Прокурор в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченої підтримав добровільний вияв його підзахисної на укладення угоди про визнання винуватості.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогамст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7ст. 474 КПК України - відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст.473,474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Відповідно до ч. 1ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та характеристиці особи обвинуваченої, яка щиро кається та активно сприяла досудовому розслідуванню.

Тому суд прийшов до висновку, що слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання з речовими докази у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Арешт на майно не накладався.

Зважаючи на узгоджену сторонами міру покарання, характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченої, суд вважає за можливе не обирати ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.371,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 березня 2019 року у кримінальному провадженні за № 0000061 від 14.02.2019 року.

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України та призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.;

за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази:

заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг ОСОБА_4 від 25.05.2018 на 2 арк., заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій , субсидій та пільг ОСОБА_4 від 27.11.2017 на 2 арк., заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг ОСОБА_4 від 31.05.2017 на 2 арк., заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій , субсидій та пільг ОСОБА_4 від 28.11.2016 на 2 арк., заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій , субсидій та пільг ОСОБА_4 від 13.05.2016 на 2 арк., заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій , субсидій та пільг ОСОБА_4 від 01.02.2016 на 2 арк.-залишити в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст.389-1КК України.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1