Справа № 527/2199/18
провадження № 1-кп/527/266/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2018 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальне провадження № 0000797, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берестовець Коростенського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13.08.2003 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, умовно достроково звільненого 28.12.2007 року, не відбутий строк покарання 1 рік 8 місяців 9 днів;

- 15.07.2013 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 249 КК України до покарання у вигляді штрафу розміром 1700 грн., (штраф сплачено 04.05.2018 року у повному обсязі);

- 16.11.2015 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 249 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік із застосуванням ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробним терміном 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 не відбувши покарання за попереднім вироком, яким його було засуджено до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, звільнено від відбування покарання з випробним терміном 1 рік, вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

18.10.2018 року близько 17:30 години обвинувачений ОСОБА_4 , маючи не погашену та не зняту судимість за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, без належного дозволу прибув до берега Сулинської затоки Кременчуцького водосховища, розташованої поблизу с. Бугаївка Глобинського району Полтавської області, де на території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Сулинський», який входить до складу природно-заповідного фонду України, умисно, з метою незаконного вилову риби, встановив риболовну мисинову сітку з такими параметрами: довжиною-50 м, висотою-1,5 м, з розміром вічка 100х100 мм.

19.10.2018 року близько 2:30 години ОСОБА_4 повернувся до залишеної у водоймі сітки та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього середовища, раціонального використання природних ресурсів, за допомогою вказаних риболовних сіток здійснив вилов риби вагою 25 кг, після чого був викритий працівниками поліції.

Таким чином ОСОБА_4 , в результаті незаконного зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу, забороненим знаряддям лову-риболовними сіткою, у недозволеному місці ландшафтному заказнику загальнодержавного значення «Сулинський», здійснив незаконний вилов риби: сазан 10 шт. ( вартістю 602 грн. за 1 екз.), товстолоб 3 шт. (вартістю 451 грн. за 1 екз.), лящ 1 шт. (вартістю 301,00 грн. за 1 екз.) загальною вагою 25 кг, порушуючи п.п. 3.1, 3.15, 4.14, 3 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, п. 14 ст. 11 Постанови кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства», ст. 27 Закону України «Про тваринний світ».

Внаслідок своїх незаконних дій, ОСОБА_4 заподіяв істотну шкоду водним біоресурсам, яка відповідно до «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року № 541, складає 7674,00 грн.

Шкода була відшкодована, в повному обсязі.

Одночасно з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 прокурором направлено до суду угоду про визнання винуватості, укладену 26 жовтня 2018 року під час досудового розслідування між прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованого йому злочину, що викладені у повідомленні про підозру, беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри. Сторонами узгоджено, покарання, яке буде призначено ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 249 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується визнав повністю, просив суд затвердити укладену між ним та прокурором 26 жовтня 2018 року угоду про визнання винуватості. Наслідки затвердження даної угоди йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечили щодо затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого сторонами покарання.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що угода про визнання винуватості від 26.10.2018 була укладена обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором добровільно, вона відповідає вимогам закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 96-1, 96-2, 100, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 26 жовтня 2018 року по кримінальному провадженню № 0000797 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України, укладену між прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.249 КК України та призначити покарання у виді штрафу розміром 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, а саме: риболовну мисинову сітку з параметрами: довжиною 50 м, висотою 1,5 м, вічком сіткового полотна 100 мм х 100 мм; рибу загальною вагою 25 кг (згідно накладної № 261 від 19.10.2018 року) - конфіскувати в дохід держави.

Речові докази:

-гумовій костюм ОЗК сірого кольору, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1