Справа № 724/1779/18
Провадження № 1-кп/724/10/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин, Чернівецької області кримінальне провадження № 0000219 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хотин, Чернівецької області, українця, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , маючого вищу освіту, приватного підприємця, одруженого, маючого на своєму утриманні одну неповнолітню дитину 2004 року народження, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, військовозобов`язаного,

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29 червня 2018 року о 17:54 годині ОСОБА_4 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «Мітсубісі Паджеро», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався автодорогою Н-03 (310 км), сполученням «Житомир-Чернівці», де під час руху побачив службовий автомобіль Управління патрульної поліції в Чернівецькій області марки «Мітсубісі Аутлендер», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який стояв на узбіччі та в якому перебували інспектори 3-ї роти капрал поліції ОСОБА_6 та лейтенант поліції ОСОБА_7 і виконували свої службові обов`язки.

У подальшому ОСОБА_4 , з порушенням правил дорожнього руху зупинився біля автомобіля марки «Мітсубісі Аутлендер», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 та почав зневажливу бесіду з працівниками УПП в Чернівецької області.

Законну вимогу працівників поліції припаркувати автомобіль на узбіччі та вийти з нього ОСОБА_4 проігнорував та почав ним рух, незважаючи на світлові спецсигнали синього та червоного кольору, які були увімкнені на службовому автомобілі марки "Мітсубісі Аутлендер", державний реєстраційний номер НОМЕР_4 та вимоги про зупинку, які здійснювалися через гучномовець лейтенантом поліції ОСОБА_7 .

Продовжуючи рух автомобілем марки «Мітсубісі Паджеро» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_4 , ігноруючи законні вимоги працівників поліції щодо зупинки автомобіля, продовжував рух та заїхав на територію, яка знаходиться на вул. Незалежності, 84, в м. Хотин Чернівецької області, де вийшов з нього, зачинив та заховався в одному з приміщень, яке знаходиться на даній території.

Через деякий час ОСОБА_4 , вийшов до працівників поліції, почав себе вести агресивно, нецензурно виражався в їхню сторону, поводячи себе нахабно та зухвало. На неодноразові зауваження працівників поліції щодо непристойної поведінки та законні вимоги про пред`явлення документів на автомобіль не реагував, продовжуючи вести себе нахабно та зухвало, а також брутально висловлюватися в бік працівників поліції.

Надалі, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники правоохоронного органу органу поліції, які були одягнені в формений одяг та виконують свої службові обов`язки, вчинив активний опір із застосуванням фізичної сили, а саме своєю рукою зірвав камеру відеоспостереження, яка була на форменому одязі лейтенанта поліції ОСОБА_7 та відкинув її із сторону.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю і пояснив, що перебуваючи за кермом автомобіля марки «Мітсубісі Паджеро» рухався автодорогою Н-03, де побачив припаркований на узбіччі поліцейський автомобіль. Він зупинився, щоб запитати в працівників поліції, чому вони стоять на узбіччі, а не патрулюють. В подальшому він поїхав на приватну територію в м. Хотин, вул. Незалежності, 84. Слідом за ним під`їхав патрульний автомобіль. Посвідчення на право керування транспортним засобом він не пред`являв, оскільки на той момент вже не перебував за кермом. Пояснює, що усвідомлював, що перед ним знаходилися працівники поліції, однак він під час суперечки зірвав камеру відеоспостереження, яка була на форменому одязі лейтенанта поліції та відкинув її в сторону. У вчиненому щиро розкаюється, обіцяє більше такого ніколи не повторювати, попросив вибачення у потерпілих.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив суду, що дійсно патрулював зі своїм напарником ОСОБА_6 на автодорозі Н-03 (310 км), а їх автомобіль стояв на узбіччі дороги. Однак до них під`їхав автомобіль, за кермом якого перебував обвинувачений та в агресивній формі запитав, чому працівники поліції не патрулюють, а стоять. Він намагався йому дати відповідь та попросив, щоб обвинувачений припаркував свій автомобіль на узбіччі, а не посередині дороги, тому що попутній транспорт змушений був здійснювати об`їзд автомобіля обвинуваченого, що є порушенням правил ПДР. Однак ОСОБА_4 вимогу працівника поліції не виконав і почав рух далі. Працівники поліції розпочали переслідування ОСОБА_4 з включеними світловими спецсигналами синього та червоного кольору, на які не реагував обвинувачений. ОСОБА_4 заїхав на приватну територію підприємства, де також не виконував законні вимоги працівників поліції, в тому числі щодо пред`явлення документів, вів себе агресивно, виражався нецензурною лайкою. В подальшому ОСОБА_4 своєю рукою зірвав камеру відеоспостереження, яка була на форменому одязі поліцейського. Також на його думку, обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак відмовився проходити огляд.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 надав суду пояснення аналогічні поясненням потерпілого ОСОБА_7 , а також підтвердив, що обвинувачений не виконував законні вимоги працівників поліції та чинив їм опір. Після того, як обвинувачений зірвав камеру відеоспостереження з форменого одягу поліцейського, ОСОБА_7 застосував до ОСОБА_4 слізогінний газ. Крім того, пояснює, що на його думку, ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає необхідним дослідити матеріали справи, та характеризуючі дані.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілих, дослідивши матеріали справи та характеризуючі дані на особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Таким чином, дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 342 КК України, як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання. Обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлено. Скоєне кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості. Обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий. Як пом`якшуючу покарання обставину, суд враховує щире каяття обвинуваченого, в залі суду попросив вибачення у потерпілих, потерпілі просили суворо не карати.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме в Хотинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області від 04 грудня 2018 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 проживає разом із дружиною та неповнолітньою дитиною, являється приватним підприємцем, матеріальне становище задовільне. Здобув вищу освіту, за спеціальністю «інженер-механік». За місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує. На обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. З його слів алкогольними напоями не зловживає, наркотичні засоби не вживає, проблем зі станом здоров`я не має. Під час спілкування з працівниками пробації був спокійний, правдиво відповідав на поставлені питання. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середнім. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється також як середній. На думку органу пробації, виконання покарання без ізоляції від суспільства можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

З урахуванням усього вищевикладеного, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_4 одного з основних покарань арешту, обмеження або позбавлення волі не буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. З урахуванням усього вищевикладеного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу, оскільки вказаний вид покарання буде необхідний та достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Речові докази: 3 оптичних диски із записом подій 29.06.2018р. в період часу з 17:00 по 20:00 год. залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілим.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1