ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/605/18 Справа № 185/3500/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2018 року у кримінальному провадженні № 0003144 стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8
захисника
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_9
потерпілого ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий його зміст.
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2018 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 121 КК України - у вигляді п`яти років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 122 КК України - у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. Вирішено питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадження та речових доказів.
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим за спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, та спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за наступних обставин.
12 грудня 2016 року за місцем проживання ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_1 зібралися знайомі останнього, в тому числі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які разом розпивали спиртні напої.
Приблизно о 16.00 год. 12 грудня 2016 року ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вийшли в іншу кімнату і разом лягли на ліжко. Ця обставина викликала у ОСОБА_6 неприязні відносини до ОСОБА_12 і ОСОБА_11 , та у нього виник злочинний умисел на умисне спричинення ОСОБА_12 і ОСОБА_11 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно та цілеспрямовано, не маючи умислу на вбивство останніх, перебуваючи в кімнаті вказаного будинку, взяв з печі бідончик з гарячою водою, і вилив його на ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді опікових ран обличчя, тулубу, кінцівок, спричинені від місцевої дії термічного фактору, та враховуючи їх ступінь та площу (ІІІ ступінь, 30-40% поверхні тіла), мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, а потерпілій ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді термічного опіку кип`ятком (обварювання) 2АБ ступеню 30% обличчя, шиї, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальненні доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вважає вирок надто суворим, просить скасувати його та призначити йому умовний термін. Зазначає, що він є пенсіонером за віком, за все життя до кримінальної відповідальності не притягувався та шкодує за вчинене. Разом із цим, обвинувачений вказує, що незважаючи на те, що він не розумів всіх питань, поставлених судом, оскільки має вади слуху, він не намагався уникнути відповідальності та не обирав такий спосіб захисту. ОСОБА_6 зауважує, що з самого початку розгляду справи допомагав працівникам поліції.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити свій вирок, відповідно до якого включити до обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 «вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння». Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд не дотримався вимог ст.ст. 65, 67 КК України та не врахував зазначену обставину в якості такої, що обтяжує покарання, в той час як змінений обвинувальний акт містив відомості про неї.
Позиції учасників судового провадження.
В судове засідання обвинувачений ОСОБА_6 не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, згідно його заяви просив розгляд поданої ним апеляційної скарги проводити за його відсутності.
Захисник в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримала раніше подане ним клопотання щодо зупинення розгляду справи у зв`язку з тяжкою хворобою обвинуваченого до його видужання. Підтримала заяву обвинуваченого щодо розгляду справи за його відсутності, а також його апеляційну скаргу в повному обсязі та з підстав, викладених в ній, просила її задовольнити. Проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечувала, посилаючись на її безпідставність та просила відмовити в її задоволенні.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника щодо зупинення розгляду справи у зв`язку з хворобою обвинуваченого, наголосив на праві сторони захисту на звернення до суду щодо застосування ст. 84 КК України у разі наявності для цього підстав після розгляду справи. Зазначив, що, оскільки прокурор не ставить питання щодо призначення більш суворого покарання, ніж призначив суд першої інстанції, то апеляційний розгляд можливо провести за відсутності обвинуваченого. Апеляційну скаргу прокурора підтримав та просив її задовольнити, також заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважав її необгрунтованою, а призначене судом першої інстанції покарання справедливим і достатнім для його виправлення, тому просив залишити її без задоволення.
Потерпілий в судовому засіданні вважав вирок законним і обґрунтованим та просив залишити його без змін. Зазначив, що обвинувачений не розкаюється у вчиненому злочині, оскільки вважає себе невинуватим.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження та правова кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КК України не оскаржуються обвинуваченим в апеляційних скаргах, тому апеляційним судом не переглядаються.
Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого про наявність підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання та вирок суду в частині призначеного покарання, апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції виконані належним чином.
Як вбачається із вироку суду, при визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги ст.ст. 50, 65 КК України та врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посереднього, зокрема, вчиняв сварки та бійки в стані алкогольного сп`яніння.
Судом першої інстанції встановлено відсутність обставин, що обтяжують, а обставиною, яка пом`якшує покарання визнано щире каяття.
Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, в тому числі вчинення тяжкого та середньої тяжкості злочинів проти життя та здоров`я осіб, а саме двох потерпілих, з яких внаслідок умисних дій обвинуваченого потерпілий ОСОБА_12 отримав тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя у вигляді опікових ран обличчя, тулубу, кінцівок, а потерпіла ОСОБА_11 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді термічного опіку кип`ятком (обварювання) обличчя, шиї, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, а також позицію потерпілого, висловлену в апеляційному суді, який вважає, що обвинувачений не розкаюється та не визнає себе винуватим, колегія суддів дійшла висновку, що виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення інших кримінальних правопорушень можливе виключно за умови ізоляції його від суспільства. Вид та розмір покарання, призначеного йому судом першої інстанції за вчинене кримінальне правопорушення відповідають принципам законності, невідворотності та співмірності, і є достатніми для досягнення цілей покарання.
Крім того, апеляційний суд враховує доводи сторони захисту щодо стану здоров`я обвинуваченого, що підтверджується відповідними наданими довідками, однак дані обставини не можуть слугувати підставами для його звільнення від відбування покарання з випробуванням. Однак в подальшому сторона захисту не позбавлена права на звернення до суду застосування ст. 84 КК України щодо звільнення обвинуваченого від покарання за хворобою у разі наявності для цього підстав.
З огляду на вищевикладене, відсутні підстави для висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 за умови звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, у зв`язку з чим доводи його апеляційної скарги є неспроможними і такими, що не підлягають задоволенню.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора, що суд не врахував обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину, особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
Статтею 67 КК України визначені обставини, які обтяжують покарання та відповідно до п. 13 ч. 1 вказаної норми вчинення злочину, особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння є обставиною, яка обтяжує покарання.
Так, у зміненому обвинувальному акті вказано обставину, яка обтяжує покарання, передбачену ст. 67 КК України під час досудового розслідування вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння (а.с.170).
Водночас, у вказаному обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин вчинення злочинів у формулюванні обвинувачення не зазначено про перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння під час скоєння кримінальних правопорушень.
У зв`язку з чим, суд першої інстанції вірно зазначив у вироку, що не може врахувати обставину перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, як обтяжуючу, так як вона не зазначена в обвинуваченні.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про призначення покарання, в повній мірі виконав вимоги ст. ст. 50, 65, 70 КК України та належним чином мотивував своє рішення, у зв`язку з чим не встановлено підстав, передбачених ст. ст. 413, 414 КПК України для його зміни чи скасування.
Обставин, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону згідно ст. ст. 87, 412 КПК України, колегією суддів під час апеляційного перегляду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2018 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4