Провадження №1-кс/712/6809/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно

13 листопада 2018 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси винесене у кримінальному провадженні № 0000271 від 13.01.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України слідчим СВ Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 та погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_4 клопотання про накладення арешту,

В С Т А Н О В И В:

До Соснівського районного суду м.Черкаси звернувся слідчий СВ Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно, посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12.01.2018 до чергової частини Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшов рапорт ОСОБА_5 , щодо шахрайських дій відносно громадянина ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 успадковує 1/2 частку спадкового майна, а саме будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Також у вищевказаному свідоцтві зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку вищезазначеної частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд видано гр. ОСОБА_7 .

В ході допиту потерпілої ОСОБА_6 з`ясовано, що ОСОБА_7 не проживає у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В будинку проживають донька потерпілої ОСОБА_8 , її неповнолітній син ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син потерпілої ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були зареєстровані у будинку. В кінці листопада до потерпілої звернувся племінник ОСОБА_11 з проханням надати йому будинкову книгу х метою виписатися з вказаного будинку, яку він по даний час не повернув та на телефонні дзвінки не відповідає. В наслідок заволодіння ОСОБА_7 будинковою книгою відбулося відчуження його частки майна, а саме 1/4 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Так, на даний момент на підставі договору дарування від 02.12.2017 (нотаріус ОСОБА_12 ) власником 1/4 частини вказаного житлового будинку є ОСОБА_13 . В результаті здійснення вказаних дій в кінці листопада 2017 року до потерпілої прийшов ОСОБА_14 , який погрожував виселити останню разом з родиною із будинку та проти її волі підселити до будинку невідомих осіб, які будуть робити проживання спільне проживання неможливим, в наслідок неадекватної поведінки, вживання алкогольних напоїв тощо. Також ОСОБА_14 висловив вимогу передати частину будинку, що належить потерпілій йому шляхом укладення договору дарування. Також, як стало відомо потерпілій її донька та онук були зняті з реєстраційного обліку без їх відома 05.09.2015р., хоча згідно з довідкою, які подавала остання для отримання житлової субсидії до органів соціального захисту населення від 30.03.2016 та 28.12.2016 встановлюється факт прописки у житловому будинку вищевказаних осіб.

В ході допиту свідок ОСОБА_8 , яка являється донькою потерпілої, підтвердила показання потерпілої та додала, що в кінці 2017 року вона зверталася до відділу реєстрації населення (ЦНАП) щодо визнання втраченої домової книги не дійсною і щоб без особистої згоди матері не проводились будь-які дії щодо виписки/вписки будь-яких осіб, зверталась особисто до керівника ОСОБА_15 , однак остання письмову заяву приймати відмовилась та повідомила, що якщо домова книга не з`явиться в неї на руках, то її буде передано до архіву і доступу до домової книги ніхто не матиме. На початку лютого 2018 року ОСОБА_8 повторно звернулася до ОСОБА_15 , щодо визнання домової книги недійсною та дізналася, що вона та її малолітній син без їх згоди та без повідомлення матері (потерпілої) були зняті з реєстрації 16.09.2015 року, в реєстраційних картках ОСОБА_8 з сином не були вписані та у них вже була копія домової книги, де на прізвищі ОСОБА_8 та її сина ОСОБА_9 стоять печатки «Зняті з реєстрації». Після цього свідка було спрямовано до керівника міграційної служби ОСОБА_16 , яка повідомила, що печатка про зняття з реєстрації та підпис працівника, який здійснював зняття з реєстрації підроблені. Через певний час після подання запиту до ЦНАП ОСОБА_8 було повідомлено, що її з сином поновлено в реєстраційній картці та вони зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідній попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Для отримання відповідного дозволу необхідна згода обох батьків. Відповідно до обставин справи, вказаний дозвіл не видавався.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_13 перебуває наступне нерухоме майно:

-1/4 частина житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на підставі договору дарування №12011 від 02.12.2017.

Враховуючи доводи які були наведені в клопотанні на даний час є необхідність накладення арешту на майно зазначене у поданому клопотанні.

В судове засідання прокурор, та слідчий не з`явились.
Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Дослідивши матеріали клопотання, суддя слідчий вважає, що клопотання слідчого не підлягає до задоволення, оскільки розгляд клопотання про накладення арешту на майно повинен проводитися за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, натомість ні слідчий, ні прокурор до судового засідання не з`явилися, клопотання не підтримали та не надали до суду матеріалів кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 160-165, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Слідчому СВ Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенанту поліції ОСОБА_3 у задоволенні клопотанням про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_17

Копію цієї ухвали мені вручено: «__» ________ 2018 року о ____ год. __ хв.
___________________________________