У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду м.Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

у кримінальному провадженні №0000038 від 24.05.2018 р., -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в кримінальному провадженні №0000038 від 24.05.2018.

Як зазначається в скарзі, 23.10.2018 в рамках вказаного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва №760/26711/18 від 18.10.2018 проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_4 , а саме АДРЕСА_1 .
У ході проведення обшуку було вилучено купюри номіналом 200 гривень в кількості 69 банкнот в сумі 13 800,00 грн., купюри номіналом 50 гривень в кількості 219 банкнот в сумі 10950,00 грн., купюри номіналом 10 гривень в кількості 110 банкнот в сумі 1100,00 грн., всього в сумі 25 850,00 грн.
За результатами проведеного обшуку складено протокол обшуку від 23.10.2018 року.
Виходячи з викладеного та на підставі стст.171, 172 КПК України адвокатом ОСОБА_3 подані клопотання про повернення коштів - 30.10.2018 через канцелярію Головного управління ДФС у Київській області, а 01.11.2018 - через канцелярію Прокуратури Київській області.
Станом на день подачі даної скарги та її судового розгляду жодної відповіді на клопотання слідчими СУ ФР ГУ ДФС у Київській області, зокрема ОСОБА_5 , надано не було, вилучене майно не повернуто.
На думку адвоката ОСОБА_3 , з вищевикладеного вбачаються незаконні та протиправні дії слідчих СУ ФР ГУ ДФС у Київській області, які полягають в бездіяльності щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
Як зазначається в скарзі, дані купюри, вилучені під час обшуку, не мають жодного відношення до кримінального провадження та належать на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом зі своєю сім`єю за вищевказаною адресою і є власником будинку. Під час проведення обшуку слідчому надавалися пояснення, які свідчать, що вилучені кошти є особистою власністю ОСОБА_4 , які були зняті з його Ощадної книжки.
При цьому, в скарзі зазначається, що в ухвалі слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва №760/26711/18 від 18.10.2018 року щодо надання дозволу на обшук зазначено грошові кошти, здобуті злочині шляхом. Проте грошові кошти є специфічним майном і в разі надання дозволу на вилучення коштів, здобутих злочинним шляхом, ці грошові кошти повинні бути ідентифіковані шляхом позначення серії та номеру купюри саме в ухвалі слідчого судді, оскільки тільки так можливо встановити належність коштів до певного злочину.
На підставі викладеного, адвокат ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_5 або уповноважену особу органу досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000038 від 24.05.2018 негайно повернути власнику - ОСОБА_4 вилучені під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва №760/26711/18 від 18.10.2018 вищевказані грошові кошти.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 свою скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.
Слідчий Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги здійснювався за відсутністю слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Київській області.
Дослідивши скаргу, додані до неї матеріали, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги з наступних підстав.
Як передбачено п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з чч.1, 2 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як встановлено ч.2. ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Крім того, ч.7 ст.236 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право, серед іншого, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва №760/26711/18 від 18.10.2018 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_4 , а саме АДРЕСА_1 , під час проведення якого було вилучено купюри номіналом 200 гривень в кількості 69 банкнот в сумі 13 800,00 грн., купюри номіналом 50 гривень в кількості 219 банкнот в сумі 10950,00 грн., купюри номіналом 10 гривень в кількості 110 банкнот в сумі 1100,00 грн., всього в сумі 25 850,00 грн.
Разом з тим, слідчим суддею також встановлено, що цією ухвалою слідчого судді давався дозвіл на відшукання та вилучення лише грошових коштів, здобутих злочинним шляхом. Адвокатом ОСОБА_3 в судовому засіданні доведено, що вилучені під час обшуку вищевказані грошові кошти не є зазначеними в ухвалі слідчого судді грошовими коштами, здобутими злочинним шляхом, а є власністю ОСОБА_4 , тимчасово вилученим майном і на них не накладено арешт.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Враховуючи, що арешт на належні ОСОБА_4 тимчасово вилучені 23.10.2018 під час обшуку грошові кошти, а саме купюри номіналом 200 гривень в кількості 69 банкнот на загальну суму 13 800,00 грн.; купюри номіналом 50 гривень в кількості 219 банкнот на загальну суму 10 950,00 грн., купюри номіналом 10 гривень в кількості 110 банкнот на загальну суму 1100,00 грн., всього в сумі 25 850,00 грн. не накладено, слідчий суддя доходить висновку про задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 і повернення ОСОБА_4 цих коштів.

На підставі викладеного, та керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.1, п.18 ч.1 ст.3, стст.9, 167, 169, 236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Повернути ОСОБА_4 вилучені 23.10.2018 під час обшуку грошові кошти, а саме:

-купюри номіналом 200 гривень в кількості 69 банкнот на загальну суму 13 800,00 грн.;

-купюри номіналом 50 гривень в кількості 219 банкнот на загальну суму 10 950,00 грн.,

-купюри номіналом 10 гривень в кількості 110 банкнот на загальну суму 1100,00 грн., всього в сумі 25 850,00 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1