Справа № 461/3916/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/59/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21.01.2019р.про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецьк, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28, ч. 1 ст. 203-2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000375 від 25.04.2017р.,
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

встановила:

СУ ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 від 25.04.2017р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28, ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 у порушення вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» № 1334-VI від 15.05.2009р., згідно з яким в Україні заборонено гральний бізнес діяльність, пов`язану з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп`ютерних стимуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера, що дає змогу учаснику, як отримати грошовий виграш, так і не отримати його залежно від випадковості, діючи умисно, з корисливих мотивів, організував мережу гральних закладів з метою надання доступу до азартних ігор.
Окрім цього, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що на зайняття гральним бізнесом в Україні існує заборона, розуміючи протиправних характер своїх дій, знаючи, що самостійно реалізувати злочинний умисел, направлений на створення умов, необхідних для вчиненні злочинів, пов`язаних з організацією та наданням доступу до азартних ігор, він не в змозі, залучив як співорганізатора ОСОБА_11 , який мав досвід зайняття гральним бізнесом, та з яким він погодив злочинні наміри на подальше створення злочинної організації та розробили спільний план для зайняття гральним бізнесом.
У подальшому, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_11 розробили план злочинної діяльності, який передбачав створення злочинної організації з участю кількох осіб для вчинення особливо тяжких злочинів у сфері зайняття гральним бізнесом, з розподілом ролей кожного учасника, спрямованих на досягнення цього плану, відомого членам злочинної організації, з подальшим їх виконанням, при суворому підпорядкуванні організаторам як лідерам злочинної організації і дотриманням встановленої ними дисципліни.
Після чого, відповідно до розробленого ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_11 злочинного плану, до складу злочинної організації повинні були увійти особи, які користуються довірою і будуть зберігати таємницю і підкорюватись їх волі.
Стійкість злочинної організації забезпечена стабільним складом її учасників (15 осіб), стабільністю та безпекою її функціонування, міцними внутрішніми зв`язками між учасниками групи, тривалістю діяльності злочинної організації (понад 6 місяців), чітким визначенням ролей кожного з учасників злочинної організації, високим рівнем узгодженості дій учасників, єдиним планом злочинної діяльності, розробленим організаторами ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .
ОСОБА_7 , діючи як організатор, умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, відвівши собі роль керівника, безпосередньо та через ОСОБА_11 здійснював організаційно-розпорядчі функції, тобто забезпечував грошовими коштами учасників організованої групи з метою відкриття гральних закладів та розширення їх мережі, координував дії учасників організованої групи під час здійснення незаконної діяльності, отримував щоденно звіти за результатами діяльності гральних закладів електронними засобами зв`язку, організовував конспірацію гральних закладів, координував та контролював роботу по наданню гравцям послух проведення і надання доступу до азартних ігор, здійснював контроль за прибутками та витратами закладу, як особисто, так і через учасників організованої групи, чим забезпечував умови зайняття гральним бізнесом та надання доступу до азартних ігор, отримував грошові кошти, здобуті у результаті участі в азартних іграх, шляхом перерахунку на банківську картку, розподіляв отримані гральним закладом незаконні прибутки між іншими співучасниками.
21.01.2019р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28, ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21.01.2019р. клопотання слідчого в ОВС СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_12 , погоджене із прокурором, задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 20.03.2019р.
Цією ж ухвалою підозрюваному ОСОБА_7 визначено заставу у розмірі 518 670 грн., а також на підставі ч.5 ст. 194 КПК Українивизначено процесуальні обов`язки, які покладаються на ОСОБА_7 у випадку внесення встановленого розміру застави та звільнення його з-під варти.

Не погоджуючись із даною ухвалою захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, або ухвалу, якою визначити ОСОБА_7 розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В обґрунтування своїх вимог захисник покликається на необґрунтованість оскаржуваної ухвали, та вважає, що таке рішення суперечить вимог чинного законодавства.
Вказує на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, оскільки зі змісту такої неможливо встановити зміст дій, які сторона обвинувачення вважає незаконними, що у свою чергу порушує право на захист. Звертає увагу, що наведені у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є надуманими і необґрунтованими.
Наголошує, що слідчим суддею не взято до уваги доводи сторони захисту, та не надано їм жодної оцінки в оскаржуваному рішенні.
Звертає увагу, що всупереч вимогам ст. 178 КПК України, слідчий суддя при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу не врахував, що ОСОБА_7 перебуває у фактичних шлюбних відносинах та виховує трьох малолітніх дітей, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, родини та утриманців, у місці його постійного проживання. Окрім цього, при визначені підозрюваному розміру застави, слідчим суддею не було враховано матеріальних стан ОСОБА_7 , який унеможливлює сплату визначеного розміру застави. При цьому, згідно викладених у клопотанні фактичних обставин та пред`явленої ОСОБА_7 підозрі стороною обвинувачення ОСОБА_7 не інкримінується спричинення збитків, немає потерпілих чи інших обставин, які б могли сформувати потребу у застосуванні максимального розміру застави.
Вважає, що слідчим суддею проігноровано відсутність доказів, які б у відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України були надані прокурором і доводили, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим ст. 177 КПК України.
29.01.2019р. захисник ОСОБА_6 подав доповнення до апеляційної скарги, у яких, не змінюючи свої апеляційні вимоги, зазначив про неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного та його майнового стану, з огляду на те, що стороною обвинувачення документально не підтверджено про достатній для внесення застави матеріальний стан. Зазначає про те, що оскаржуване рішення є немотивованим та покликається у доповненнях на судову практику з аналогічного виду правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, виступ захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили таку задоволити, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечив подану апеляційну скаргу, з огляду на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, вивчивши матеріали кримінального провадження та клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Як передбачено ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону слідчим суддею при ухваленні оскаржуваної ухвали дотримані.

На переконання колегії суддів, при розгляді клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином перевірив таке на відповідність вимогам чинного законодавства, з`ясував усіпередбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28, ч. 1 ст. 203-2 КК України, та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наведеним ризикам.
Колегія суддів вважає, що врахувавши дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, раніше не судимий, не одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку доведеності його вини в інкримінованих злочинах, наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, те, що він, як найвища ланка в ієрархічній системі злочинної організації, може погоджувати свої показання та явку на виклики слідства з іншими особами, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України.

При цьому, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді у частині визначення підозрюваному ОСОБА_7 застави у розмірі 270 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 518 670 грн., відповідає вимогам закону, зокрема, ч.4, п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, та є обґрунтованим.

За таких обставин підстав для зміни підозрюваному ОСОБА_7 обраного запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали прийняттю у даному кримінальному провадженні законного та обґрунтованого рішення не встановлено.
З урахуванням наведеного, колегія суддів визнає апеляційну скаргу захисника безпідставною, а рішення слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави таким, що відповідає вимогам ст. 370 КПК України, підстав для його скасування чи зміни не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21.01.2019р.про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4