КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1796/2019 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Деснянського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000562 щодо ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року затверджено угоду від 27.09.2018 про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_8 .

Визнано ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 289 КК України, та призначено узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна,

- за ч. 3 ст. 289 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.70 КК України призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки та покладено на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

22 квітня 2019 року захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на положення ст. 129 Конституції України, ст. 24, ст. 394 КПК України, ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказує, що, ухвалюючи вирок на підставі уходи про визнання винуватості щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції зробив висновок про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , тобто фактично встановив преюдицію щодо винуватості ОСОБА_10 , як співучасника злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 289 КК України, що суперечить визначеним загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

З огляду на викладені обставини, захисник вважає, що ОСОБА_10 , а також і безпосередньо він, як захисник ОСОБА_10 , мають право подавати апеляційну скаргу. Захисник в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Крім того, посилаючись на те, що ОСОБА_10 не є учасником кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , копію вироку Деснянського районного суду м. Києва від 17.12.2018 не отримував і про наявність такого судового рішення сторона захисту дізналась лише 21.03.2019 при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , захисник указує, що строк апеляційного оскарження, виходячи з положень ч.ч.2, 3 ст. 395 КПК України, не є пропущеним.

Водночас, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення ОСОБА_10 строку апеляційного оскарження вироку.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 , який вважав, що ОСОБА_10 та його захисник не є особами, які мають право оскаржити в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції, ухвалений стосовно ОСОБА_8 , а тому і відсутні підстави для поновлення строку оскарження вироку; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про поновлення строку оскарження слід задовольнити, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором виключно з передбачених законом підстав.

Між тим, згідно зі ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України, зокрема, верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Оскільки вирок Деснянського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 , з огляду на зміст встановлених судом обставин вчинення кримінальних правопорушень, беззаперечно стосується прав та інтересів ОСОБА_10 , стосовно якого кримінальне провадження судом не розглядалося, колегія суддів вважає, що ОСОБА_10 і відповідно захисник ОСОБА_7 мають право на оскарження вказаного вироку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

З матеріалів кримінального провадження № 0000562 щодо ОСОБА_8 вбачається, що участі в ньому ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_7 не брали і копія вироку їм не надсилалася.

Твердженням захисника в апеляційній скарзі про ознайомлення стороною захисту з оскаржуваним рішенням 21 березня 2019 року, які не спростовані матеріалами провадження, колегія суддів підстав не довіряти немає.

Апеляційна скарга захисником ОСОБА_7 подана 22 квітня 2019 року, тобто, виходячи з положень ст. 115 КПК України, в останній день відповідного процесуального строку від дати ознайомлення зі змістом вироку суду першої інстанції.

Посилання захисника на дотримання строку оскарження вироку суду першої інстанції, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 395 КПК України, є безпідставним. Водночас колегія суддів вважає, що в даному випадку, з огляду на наведені захисником обставини, строк апеляційного оскарження вироку суду першої інстанції пропущений з поважних причин і підлягає поновленню захиснику ОСОБА_7 , оскільки саме він подав апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117, 376 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження вироку Деснянського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000562 відносно ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4