Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1371/16-к
Провадження № 1-кп/596/3/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2019 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Гусятин кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000221 від 31 травня 2015 року,

відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мишківці Гусятинського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працює, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 статті 286 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 31.05.2015 року близько 4 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і керуючи при цьому автомобілем «MERCEDES-BENZ Е 290 ТD», р.н. НОМЕР_1 , тобто порушуючи вимоги п. 2.9. (а) Правил дорожнього України, рухався автодорогою «Тернопіль - Скалат - Мшанець» з боку Гусятин у бік смт. Гримайлів Гусятинського району. Проїжджаючи відрізок 56 км+800 м вказаної автодороги, ОСОБА_9 на заокругленні дороги ліворуч вів керований транспортний засіб із швидкістю не менш як 100 км/год, перевищивши тим самим як допустиму за умов заносу так і максимально дозволену в населеному пункті швидкість, чим порушив вимоги п.п. 12.1. та 12.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими під час вибору в установлених межах безпечної швидкості водій повинен в населеному пункті вести транспортний засіб із швидкістю, яка б не перевищувала 60 км/год, враховуючи при цьому дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Внаслідок допущених порушень водій автомобіля «MERCEDES-BENZ Е 290 TD» ОСОБА_9 , втратив контроль над керованістю транспортним засобом і останній в стані лівостороннього заносу виїхав спочатку на праве узбіччя, а потім поза його межі, де декілька раз перекинувся.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з раною лівої тім`яної ділянок, багатоуламкових переломів кісток основи та склепіння черепа та лицевого скелету, розриву твердої та м`якої мозкових оболонки, руйнуванні речовини головного мозку лівої тімяно-потиличної часток; розриву лівої вушної раковини; численні садна обличчя, спини, правого плеча, лівого колінного суглобу, від яких помер на місці події.

Порушення водієм ОСОБА_9 вимог п. 12.4 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілому ОСОБА_12 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав повністю та відповідно до положень ст. 63 КУ відмовився давати показання. Також не визнав цивільного позову потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до нього, ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї провини у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, його винуватість повністю підтверджується наступними доказами, які суд безпосередньо дослідив під час судового розгляду.

Так, допитаний в суді потерпілий ОСОБА_4 показав, що 31.05.2015 року біля 6 год 30 хв. його повідомили, що його син ОСОБА_12 загинув. Він з дружиною ОСОБА_5 сіли в машину і поїхали в село Городниця на місце події.

Коли приїхали, то побачили перевернутий автомобіль. Половина тіла сина лежала на землі (на спині), а ноги знаходились в салоні авто, притиснуті підголовником передньої сідушки пасажира.

Додатково пояснив, що син керував автомобілем з 18 років і в нетверезому стані він ніколи не сідав за кермо.

Аналогічні показання дала в суді потерпіла ОСОБА_5 , додатково пояснивши, що біля 2 години ночі 31.05.2015 року вона прокинулась і через вікно бачила, що її син, ОСОБА_9 , ОСОБА_13 сиділи в літній кухні. Можливо вживали алкольні напої, тому що бутилка горілки стояла на столі. Автомобіль ОСОБА_9 стояв на дорозі. Біля 5 год.30 хв. вона вийшла на подвіря. Машини ОСОБА_9 вже не було. Автомобіль сина стояв на подвірї. Коли вийшла на дорогу, то почула від людей, що хлопці попали в аварію, а їх син не вижив. Вони зразу ж з чоловіком поїхали на місце події, де вона побачила тіло сина з задньої дверки, а ноги його знаходились під підголовником переднього пасажирського сидіння.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні дала показання про те, що її внук ОСОБА_12 вправно керував транспортним засобом. За руль інших авто він не сідав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 дав показання, що в травні 2015 року він з ОСОБА_15 о 4 год ранку повертався додому. Коли вони йшли по вулиці Стара Городниця, на повороті на великій швидкості (більше 100 км/год) повз них проїхав сірий Мерседес, який рухався в сторону центру села Городниця. Після цього почули шум. Вони підбігли до місця ДТП та побачили цей же автомобіль, який при падінні з горба перевернувся. Він намагався відкрити переднюю дверку автомобіля пасажира, а далі заднюю дверку з тієї самої сторони та намагались витягнути тіло ОСОБА_12 . Потерпілий лежав тулубом до стелі, ноги були під бардачком, голова у напрямку заднього вікна. Тіло ОСОБА_12 не вдалось повністю витягнути з салону автомобіля. Він лежав обличчям до верху, обличчя в крові та не подавав ознак життя.
Далі вони підбігли до передньої дверки водія, відкрили її і витягнули ОСОБА_9 , який знаходився в зоні водійського сидіння біля місця, де знаходиться руль. Коли його витягнули він пішов і щось при цьому кричав. ОСОБА_13 знаходився ззаду, ближче до сторони водія, а ноги його були розташовані ближче до тіла ОСОБА_12 . ОСОБА_13 вони витягнули через заднюю дверку зі сторони водія. Власник господарства ОСОБА_16 прийшов, коли ОСОБА_9 та ОСОБА_13 витягнули з машини та дав телефон, щоб викликати швидку. Лікарі приїхавши на місце події констатували смерть.
Свідок ОСОБА_15 дав аналогічні показання, зокрема, про те, як були розміщені водій та пасажири в перевернутому автомобілі, зразу ж після ДТП. Так, ОСОБА_13 знаходився в задній частині автомобіля, ОСОБА_9 в зоні сидіння водія і витягували його через дверку водія, а ОСОБА_12 в передній частині салону автомобіля в зоні пасажирського крісла. Він підсвічував фонариком з мобільного телефона.
Свідок ОСОБА_13 в суді показав про те, що ввечері з 30.05.2015 року на 31.05.2015 року вони з ОСОБА_9 та ОСОБА_12 в ОСОБА_12 в літній кухні в с. Самолусківці розпивали спиртні напої. Обставин ДТП, а також хто був за рулем автомобіля не памятає у зв`язку з станом алкогольного сп`яніння. Він не міг їхати за рулем чужої машини в нетверезому стані і ніколи цього не робив.

Свідок ОСОБА_17 підтвердив вживання ОСОБА_9 алкогольних напоїв ввечері 30.05.2015 року.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 показала, що 30.05.2015 року ввечері вони розмовляли по телефону з ОСОБА_12 і він сказав, що не зможе приїхати за нею в село Городниця, щоб забрати її з випускного вечора, тому що їде з хлопціями до себе додому «випивати». Коли вона приїхала додому біля 3-ї години ночі, то телефонувала ОСОБА_12 , про те він не відповідав.

Додатково пояснила, що ОСОБА_12 , з яким вона перебувала в дружніх стосунках не сідав за руль в нетверезому стані.

Свідок ОСОБА_19 на підставі ст. 63 Конституції України, відмовилась від дачі показань.

Аналізуючи показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 щодо обставин ДТП, розташування водія та пасажирів в перевернутому автомобілі одразу ж після ДТП, які були безпосередньо допитані під час судового розгляду, суд приймає до уваги та розцінює їх як правдиві, оскільки вони в цілому узгоджуються між собою, свідки були попереджені про кримінальну відповідальність та давали свідчення під присягою.
Також, ці показання повністю підтверджуються показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які були на місці події та бачили розташування тіла ОСОБА_12 в транспортному засобі після ДТП.
Крім того, зазначені показання узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, а саме протоколами огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, висновками експертиз, які в свою чергу свідчать про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому діяння.
Так, згідно даних протоколу огляду місця події від 31 травня 2015 року слідчим відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_20 за участю понятих ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , спеціаліста ОСОБА_23 з 07 год.30 хв. до 10 год. 30 хв. було проведено огляд місця події.

Як встановлено, «..Об`єктом огляду є проїздна частина дороги Т-20-02 «Тернопіль-Скалат Жванець», а саме її ділянка в частині км 56+800, що в с. Городниця Гусятинського району…Покриття сухе асфальтобетонне, без ям, вибоїн, механічних пошкоджень, напливів, нашарування сторонніх речовин… до початку заокруглення, узбіччя наявне і з правої сторони … Безпосередньо ж в місці ДТП, на ділянці із заокругленням, до п.г.д. з правої сторони прилягає асфальтобетонна ділянка, за нею обгороджена ділянка із приміщенням магазину. ..за вказаною дорогою наявна травяниста ділянка із лісовими насадженнями, яка має значний ухил та спуск від даної дороги.
За травянистими ділянками уже на гороизонтальній поверхні, наявне домогосподарство ОСОБА_16 …. На місці ДТП виявлено слідову інформацію…6. а/м «MERCEDES-BENZ Е 290 ТD», р.н. НОМЕР_1 , розташований на території господарства ОСОБА_16 , на відстані 2 м. до кута житлового будинку, передньою частиною спрямований в бік смт. Гримайлів. Автомобіль в перевернутому положенні на даху. Кузов пошкоджений по всій площині… 7. Труп ОСОБА_12 … в положенні лежачи на спині на внутрішній поверхні даху автомобіля. ..голова та верхня частина тулуба за межами салону автомобіля, та з нього виходить через праві задні двері. Інші частини трупа в межах салону, при цьому нижня частина тулуба в області правого заднього сидіння, а ноги в області правого переднього (пасажирського) сидіння.
До протоколу додається схема за підписом учасників, а також фотоілюстрації та відеозапис, які виконані фотоапаратом «Canon A-3110» та відеокамерою «Canon legria FS306». (а.с.28-32,33,34-40, т.2).

Схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.07.2016 року детально зображено ділянку дороги, стійкі орієнтири, до яких прив`язані об`єкти та сліди, що мають відношення до ДТП, відстань та розташування автомобіля, розташування трупа в автомобілі.
Вказані у протоколі та додатках до нього відомості підтверджують встановлені судом обставини щодо місця дорожньо-транспортної пригоди, що в свою чергу відповідає свідченням свідків та потерпілих.
В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_21 підтвердив участь при огляді місця події 31.05.2015 року. Суду пояснив, що він приїхав автобусом в Самолусківці десь біля 7 год. ранку. Його запросили бути понятим. Він бачив як потерпілий лежав на спині, тулуб на землі, а ноги в машині. Бачив, як проводили заміри і вони оголошувались вголос. Він не знає чи щось вилучали з машини. Також він чув як оголошувався протокол і він його підписував. Тиску на нього ніхто не чинив. Крім нього в якості понятого був залучений ще ОСОБА_22 , який знаходився поряд з ним.

Згідно протоколу огляду місця події від 09.04.2016 року, проведеного слідчим слідчого відділення ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_24 в присутності понятих ОСОБА_25 , ОСОБА_26 додатково оглянуто ділянку дороги 56 км+800 м, що в с. Городниця Гусятинського району, проведено заміри проіздної частини, заміри видимості у напрямку руху. Встановлено, що у місці огляду по правому узбіччі по напрямку м.Тернопіль наявні дорожні знаки 1.4.1, 1.4.2 «Напрямок повороту» ПДР України. (а.с.139-143, т.2).

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України доводиться також витягом ЄРДР № 0000221 від 31.05.2015 року, лікарським свідоцтвом про смерть, висновком судово-медичної експертизи трупа від 30.06.2015 року, висновками судово-медичних експертиз. (а.с.19, 46-48, 49-50, 51-52, 53 т.2).

Так, згідно із висновком судово-медичної експертизи трупа від 30.06.2015 року року №35, а також висновками судово-медичних експертиз №443 від 17.06.2015 року, №791 від 22.06.2015 року, № 588 від 01.07.2015 року«..При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_12 встановлені такі ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма з раною лівої тімяної ділянок, багатоуламковими переломами кісток основи та склепіння черепа та лицевого скелету, розривом твердої та м`якої мозкових оболонок, руйнуванням речовини головного мозку лівої тімяно- потиличної часток; розрив лівої вушної раковини; численні садна обличчя, спини, правого плеча, лівого колінного суглобу.
Види ушкоджень (переломи кісток; розмічення внутрішніх органів, крововиливи; рани; садна), вказують на спричиненя їх внаслідок значної за силою дії тупих предметів.
Масивність, множинність, різноманітний характер тілесних ушкоджень (садна, рани, переломи кісток, тощо), наявність ознак різкого загального різкого струсу тіла (у вигляді крововиливів у фіксуючо-підвішуючий апарат внутрішніх органів) - в сукупності свідчать про те, що в даному випадку мала місце транспортна травма, зокрема травма особи, що знаходилась в салоні легкового автомобіля.
Смерть гр-на ОСОБА_12 настала внаслідок масивної відкритої черепно-мозкової травми з багатоуламковими переломами кісток основи та склепіння черепа та лицевого скелету, розривом твердої та м`якої мозкових оболонки, руйнуванням речовини головного мозку. Цей висновок стосовно причини смерті підтверджується виявленням в ході проведення експертизи трупа ушкоджень вказаних ділянок тіла.
Таким чином, між спричиненням потерпілому, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень і настанням його смерті існує .прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Судово-медичних даних для встановлення конкретної послідовності кожного із виявлених на тілі трупа ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, а також про застосування знарядь при спричиненні цих ушкоджень, немає.
Судово-медичних даних, які б вказували на можливу боротьбу чи самооборону - не виявлено. Після отримання травми голови, потерпілий не міг виконувати будь-яких активних дій (рухатися, пересуватися, кричати і т.п.). Судово-медичних даних, які б вказували на те, що поза трупа змінювалась не виявлено.
При судово-токсикологічній експертизі крові та сечі від трупа ОСОБА_12 виявлений етиловий алкоголь в кількості: в крові - 3,67%о(проміллє), в сечі 2,28%о(проміллє). Така кількість етанолу в крові стосовно живих осіб може викликати тяжке алкогольне отруєння.
При судово-імонологічному дослідженні взірців крові від трупа ОСОБА_12 виявлено, що кров від трупа ОСОБА_12 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. (а.с.46-48, 49-50, 51-52, 53 т.2).

Отже, експертом було встановлено причину смерті, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_12 , що в свою чергу узгоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_9 та наслідками, які настали.

Як слідує із висновку судово-медичної експертизи № 759 від 09.07.2015 року, в ОСОБА_9 при госпіталізації 31 травня 2015 року о 05 год. 30 хв. в травматологічне відділення Гусятинської центральної районної комунальної лікарні, згідно з даними його клінічного обстеження, що описані в медичній карті № 2375/220 стаціонарного хворого, були виявлені забій м`яких тканин правої половини обличчя зі садном у виличній ділянці, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Ці ушкодження утворилися в ОСОБА_9 внаслідок впливу тупого предмету незадовго до його поступлення на лікування, про що дозволяють стверджувати сам їх вид, відмічені в медичній карті розміри садна та встановлені при судово-медичній експертизі 4 червня 2015 року властивості змін шкіри на місці його загоєння. Ознак специфічних чи характерних для транспортної травми у властивостях зазначених вище ушкоджень немає. Однак, це не виключає можливості їх виникнення в ОСОБА_9 під час дорожньо-транспортної пригоди 31 травня 2015 року, обставини якої описані в постанові - при перекиданні транспортного засобу, в салоні якого він перебував.

Лише за видом, розташуванням і властивостями цих ушкоджень, обгрунтовано висловитись, де саме в салоні транспортного засобу перебував ОСОБА_9 під час дорожньо-транспортної пригоди, немає можливості.(а.с.80-82 т.2).

Згідно даних висновку судово-медичної експертизи № 885 від 15.07.2015 року, в ОСОБА_13 за даними клінічного обстеження і спостереження лікарями Гусятинської центральної районної комунальної лікарні з 31.05 по 05.06.2015 року, була виявлена закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку та садна лобової і забою м`яких тканин потиличної ділянок голови, яка належить до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Зазначені вище ушкодження виникли від дії тупих предметів незадовго до госпіталізації, що підтверджується їх характером, відсутністю ознак загоєння і описаним у медичній карті клінічним перебігом струсу головного мозку. Утворення вказаних вище ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди, обставини якої наведені у постанові, не виключається. (а.с.83-85, т.2).

Згідно висновків експерта №393 від 05.06.2015 року, № 721 від 08.06.2015 року, кров громадянина ОСОБА_13 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А анти-В за ізосерологічною системою АВ0. При газохроматографічному дослідженні взірця крові гр-на ОСОБА_13 , відібраної 31 травня 2015 року в 06 год. 10 хв., в приміщенні Гусятинської ЦРЛ знайдено етиловий спирт в кількості - 2,91%о(проміллє).

Враховуючи швидкість зниження концентрації алкоголю в крові живих осіб у зв`язку з окисленням, виведенням його тощо (в середньому цей показник становить 0,15%о за 1 годину), можна припустити, що на момент ДТП - 31.05.2015 року біля 04.00 год., концентрація етилового спирту в крові гр-на ОСОБА_13 , із врахуванням часу забору взірця крові (06.05.2015 р. о 06 год. 10 хв.), могла становити приблизно - 3,24%0(проміллє), що за функціональною оцінкою концентрації алкоголю в крові може відповідати показникам сильного алкогольного сп`яніння. (а.с.71-72, 75-77 т.2).

Висновками судово-медичної експертизи № 720 від 08.06.2015 року, №392 від 05.06.2015 року встановлено, що при газохроматографічному дослідженні взірця крові ОСОБА_9 , відібраної 31 травня 2015 року в 06 год. 25 хв., в приміщенні Гусятинської ЦРЛ знайдено етиловий спирт в кількості - 1,86%о(проміллє). Враховуючи швидкість зниження концентрації алкоголю в крові живих осіб у зв`язку з окисленням, виведенням його тощо (в середньому цей показник становить 0,15%о за 1 годину), можна припустити, що на момент ДТП - 31.05.2015 року біля 04.00 год., концентрація етилового спирту в крові ОСОБА_9 , із врахуванням часу забору взірця крові (06.05.2015 р. о 06 год. 25 хв.), могла становити приблизно - 2,21%0(проміллє), що за функціональною оцінкою концентрації алкоголю в крові може відповідати показникам алкогольного спяніння середнього ступеня. Кров ОСОБА_9 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 56-58, 78-79 т.2).

Факт перебування обвинуваченого ОСОБА_9 на момент ДТП в стані алкогольного спяніння підтверджується також протоколом №195 медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю і стану спяніння, а також зазначені обставини доводять показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_17 (а.с.55, т.2).

Як вбачається із протоколу огляду транспортного засобу від 03 червня 2015 року, проведеного за участю понятих ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та спеціалістів ОСОБА_23 . ОСОБА_29 , слідчим відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_30 здійснено огляд автомобіля «MERCEDES-BENZ Е 290 ТD», р.н. НОМЕР_1 , під час якого виявлено сліди біологічного походження (8 позицій). Усі зазначені сліди вилучені за допомогою стерильної марлі змоченої у фізрозчин. Дані сліди упаковані у паперовий конверт, який підписаний понятими та учасниками огляду. Надалі, за допомогою липкої стрічки проведено вилучення з передніх сидінь мікрооб`єктів. З кожного переднього сидіння волокна скопійовані на 3 фрагменти, після чого поміщені у паперові конверти, з надписами та підписами понятих.» (а.с.59-61,т.2).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_28 який був понятим при проведенні огляду автомобіля підтвердив свою участь в проведенні зазначеної слідчої дії. Додатково пояснив, що при огляді транспортного засобу було виявлено сліди крові і часточки залишків людини, зокрема на правій передній дверці пасажира, між передніми сидіннями та по центру, на підлокотнику правої дверки. Здійснювалось фотографування. Додатково пояснив, що теж був присутнім на місці ДТП та пригадує, що права задня дверка автомобіля була відкрита, голова потерпілого висіла назовні, ноги знаходились до передньої дверки.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №135 від 18.06.2015 року, в речовині бурого кольору, вилученій при огляді автомобіля «Mercedes Benz Е 290» р.н. НОМЕР_1 (об.1-6), знайдено кров особи чоловічої генетичної статі. При серологічному дослідженні в цих об`єктах визначено антиген Н системи АВО. Таким чином, виявлені сліди можуть походити від чоловіка (чоловіків), для крові якого (яких) властивий антиген Н системи АВО, в тому числі - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (при наявності в останнього ушкоджень, які б супроводжувались зовнішньою кровотечею). Домішки клітин ОСОБА_9 в цих об`єктах виключаються. (а.с.62-64,т.2).

Як слідує із змісту висновку експерта №136 від 22 червня 2015 року, при судово-медичній експертизі речовини світло-коричневого кольору, вилученої з автомобіля «Mercedes Benz Е 290» р.н. НОМЕР_1 (об.1), знайдено кров, клітини ендотелію судин та елементи мозкової тканини (нейроцити та нейроглія) особи чоловічої генетичної статі, що підтверджується виявленням в ядрах клітин відповідного статевоспецифічного маркера. Серологічним дослідженням визначено антиген Н системи АВО. Таким чином, враховуючи отримані результати та антигенні характеристики зазначених у постанові осіб, не виключається походження виявлених у речовині світло-корчиневого кольору елементів за рахунок крові, судин та мозкової речовини ОСОБА_12 .. Домішки крові ОСОБА_13 допускаються. Зазначені сліди не можуть належати ОСОБА_9 (а.с.68-70, т.2).
Згідно даних, що містяться у висновку комплексної судово-медичної та транспортно-траслогічної експертизи від 14 березня 2016 року № 172/5-655/15, яка проводилась ТОБСМЕ, експертна комісія дала наступні висновки. Зокрема, експерт ОСОБА_23 підсумував наступне: «1. 2. 3. Аналізуючи встановлені механічні пошкодження салону автомобіля, враховуючи механізм дорожньо-транспортної пригоди, який встановлений у висновку1 експерта № 5-261/15 від 02.07.2015 (автомобіль по складній некерованій траєкторії перекидається навколо своєї повздовжньої осі через праву бокову частину (можливо декілька раз - як мінімум півтора обороту) та внаслідок такого хаотичного руху відбувається значне та багатократне переміщення людей по салону автомобіля, що значно ускладнює (а в даному випадку унеможливлює) процес дослідження, тому встановити категорично розташування осіб в салоні автомобіля «Mercedes Benz» не надається можливим.

Експерти ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 надали наступні висновки: «1. 2. 3. У тілесних ушкодженнях загиблого ОСОБА_12 та у ОСОБА_9 і ОСОБА_13 , що перебували в салоні автомобіля "Mercedes Benz" р.н. НОМЕР_1 під час ДТП 31.05.15 року, не відобразилися індивідуальні властивості предметів, чи частин салону автомобіля, тому визначити, яке ушкодження від якої частини салону утворилось, у даному випадку, не можна.

Згідно із наданими матеріалами усі, хто знаходився у салоні транспортного засобу, не були фіксовані ременями безпеки. За таких умов під час зіткнення транспортних засобів, зіткненні автомобіля з нерухомою перешкодою або перекидання (у тому числі декілька разів) найбільш важкі ушкодження, що часто закінчуються смертю, отримує пасажир переднього сидіння, адже він слабко фіксований у салоні, у нього під ногами (крім днища, підлоги) і руками немає ніякої опори, у той час, як водій під час керування транспортним засобом добре фіксує своє тіло, упираючись ногами на педалі, а руками тримається за кермо і тому отримує менш значні тілесні ушкодження. На цьому ґрунтується судово-медичне експертне визначення особи, яка в момент ДТП керувала автомобілем.

Отже, зіставляючи властивості, ступінь виразності, важкість, кількість і локалізацію тілесних ушкоджень у кожного із тих, хто перебував у салоні автомобіля "Mercedes Benz" р.н. НОМЕР_1 під час ДТП 31.05.15 р., можна зробити висновок про те, що за кермом транспортного засобу знаходився ОСОБА_9 , поруч з ним на передньому пасажирському сидінні - ОСОБА_12 , а ОСОБА_13 - на задніх сидіннях, де виявлена пляма сечі, яка за антигенними властивостями не виключає її походження від ОСОБА_13 (висновок експерта № 391 від 22.06.2015 р.».(а.с.128-138, т.2).

В суді експерт ОСОБА_32 підтримав наданий ним висновок, додатково пояснивши, що свій висновок про те, що учасники ДТП не були пристегнуті ремнями безпеки експерти зробили з врахуванням показань свідків. Висновок що розміщення осіб в автомобілі був наданий з врахуванням судово-медичних даних за характером і локалізацією тілесних ушкоджень. Мало місце перекидання автомобіля і саме такі ушкодження міг отримати пасажир переднього сидіння.

За клопотанням сторони захисту на підставі ухвали суду від 01.11.2017 року було призначено комплексну судово-медичну та судово-трасологічну експертизу в приміщенні КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи».

Так, згідно висновку зазначеної експертизи №133/К/22753/17-52/5278/18-52 від 13 квітня 2018 року, комісія судових експертів прийшла до висновків, що виходячи з характеру виявлених у учасників дорожньо-транспортної події тілесних ушкоджень, механічних пошкоджень даного автомобіля та результатів судово-медичного дослідження слідів, вилучених 03.06.2015 при додатковому огляді автомобіля «Mercedes Benz Е290» р.н. НОМЕР_1 на момент ДТП на передньому пасажирському місці перебував ОСОБА_12 . При цьому він отримав відкриту черепно-мозкову травму та розрив лівої вушної раковини внаслідок стиснення голови між кузовними деталями транспортного засобу та грунтовим покриттям.

Виявлений в сліді сечі на вирізці з оббивки заднього сидіння автомобіля антиген Н за ізосерологічною системою АВО не має діагностичного значення, адже у всіх учасників даної дорожньо-транспортної події він наявний.

Зважаючи на наявність у ОСОБА_9 та ОСОБА_13 незначних однотипних тілесних ушкоджень, встановити їх місце розташування в салоні транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди неможливо. (а.с.65-80, т.3).

В судовому засіданні було проведено допит експертів ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , які підтвердили правильність, обґрунтованість та повноту висновку експертизи №133/К/22753/17-52/5278/18-52 від 13 квітня 2018 року, посилаючись на те, що вихідних даних було достатньо для надання висновку. Експерт ОСОБА_37 додатково розяснив висновок комісії, зокрема, показав, що пасажир переднього сидіння ОСОБА_12 при завалюванні автомобіля на правий бік частково змістився за межі салону в пройомі вітрового скла правих передніх дверей, а в подальшому коли автомобіль робив розвороти його голова потрапила між кузовні деталі транспорту на грунтове покриття. В даному випадку механізм черепно-мозкової травми ОСОБА_12 однозначний.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 391 від 22.06.2015 року, в сліді на вирізці з оббивки заднього сидіння автомобіля марки "Mercedes Benz Е 290" р.н. НОМЕР_1 , наданій на експертизу (об.№1), знайдено сечу. Сеча, в об`єкті №1 може походити від особи (осіб), виділенням якої (яких) властивий виявлений антиген Н як основний за системою АВО, тобто з групою крові 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В системи АВО, що не виключає походження сечі у цьому об`єкті рівноцінно як від померлого ОСОБА_12 так і від громадянина ОСОБА_13 . Даних про можливість походження сечі у вищевказаному обєкті від ОСОБА_9 не отримано. Для його крові та виділень властиві антигени А і Н системи АВО.(а.с.65-67, т.2).

Зазначені докази у своїй сукупності з показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_38 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підтверджують факт перебування потерпілого ОСОБА_12 в момент ДТП на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_38 на задньому пасажирському сидінні та, відповідно, обвинуваченого ОСОБА_9 на сидінні водія.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України доводиться також висновками судових автотехнічних експертиз та інженерно-транспортних експертиз.

Так, як слідує із змісту висновків судової інженерно-транспортної експертизи № 5-262/15 від 25.06.2015 року, №5-88/16 від 15.03.2016 року, на момент експертного дослідження технічних несправностей (пошкоджень) елементів системи рульового керування автомобіля MERCEDES- BENZ Е290, д. з. НОМЕР_1 , не виявлено. Технічних несправностей робочої гальмової системи автомобіля вимогам п. 31.4.1. (Гальмові системи) ПДР України не виявлено. Робоча гальмова система знаходиться в працездатному стані.

На момент експертного дослідження встановлено, що розгерметизація шин правих коліс автомобіля MERCEDES-BENZ Е290, спричинена внаслідок дії навантаження не експлуатаційного характеру в процесі розвитку ДТП. Інших невідповідностей вимогам п. 31.4.5. (Колеса і шини) ПДР України не виявлено.

На момент експертного дослідження приладів зовнішнього освітлення автомобіля візуально не виявлено технічних несправностей (пошкоджень). Експертним дослідженням систем та їх елементів, що впливають на безпеку руху, в процесі керування автомобілем, на стадії пошуку несправностей за зовнішніми ознаками та проявами (діагностичними параметрами і симптомами) - виявлено технічні несправності (невідповідності) шин правих коліс автомобіля.

Розглядаючи виявлені експертом несправності в контексті поставлених слідством питань, стає очевидним, що виявлені несправності шин правих коліс автомобіля MERCEDES-BENZ Е290, д. н. з. НОМЕР_1 , спричинені внаслідок дії навантаження не експлуатаційного характеру в процесі розвитку ДТП, а тому питання про можливість виявлення їх водієм до ДТП, впливу на керування транспортним засобом та перебування у причинному зв`язку із настанням ДТП - позбавлені технічного змісту і по цій причині не вирішувались.

Відсутність ключа замка запалювання на момент проведення дослідження не дає можливості надання експертом висновку стосовно працездатності непрацездатності системи рульового керування та приладів зовнішнього освітлення досліджуваного транспортного засобу та відповідності їх вимогам ПДР України, як на момент огляду так і на момент дорожньо- транспортної пригоди.
На момент експертного дослідження несправностей елементів системи рульового керування автомобіля MERCEDES-BENZ Е290 вимогам п.31.4.2 ПДР України не виявлено, рульове керування знаходиться в працездатному стані.(а.с.90-96, 124-127, т.2).

Відповідно до висновку судової інженерно-технічної експертизи № 5-261/15 від 02.07.2015 року, механізм дорожньо-транспортної пригоди міг бути наступним: автомобіль «Mercedes Benz Е290» рухався по автодорозі Т-20-02 «Тернопіль- Скалат-Жванець» в напрямку смт. Гримайлів та на ділянці дороги з крутим поворотом ліворуч в стані лівостороннього заносу (проти напрямку руху годинникової стрілки) виїхав за межі правої частини дороги, відносно свого напрямку руху. На траєкторію руху транспортного засобу вказують «сліди бокового ковзання». В подальшому вказаний автомобіль перекидаючись через праву бокову частину (можливо декілька раз) зупиняється в положенні «на даху». Під час такого некерованого руху автомобіля, внаслідок контактування його різних частин з грунтово-трав`яним покриттям на останньому утворюються «сліди зриву ґрунту та ділянки із прим`ятою травою», «осип скла, уламків та деталей ТЗ», на автомобілі утворюються пошкодження та деформації, що описані в пункті 1 дослідницької частини. Кінцеве розташування автомобіля зафіксовано у протоколі огляду місця дорожньо- транспортної пригоди та схемі до нього. (а.с.86-89, т.2).

Як слідує із висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 5-201/16 від 22.04.2016 року, при заданому слідством комплексі вихідних даних, критична швидкість, яка б дозволила водію автомобіля «Mercedes-Benz» безпечно здійснити рух на заокругленій ділянці дороги складає приблизно 62...66 км/год, в залежності від коефіцієнта зчеплення коліс з дорожнім покриттям.

Швидкість руху транспортного засобу 100... 140 км/год, не могла забезпечити безпечний проїзд заокруглення дороги радіусом 47,7 м, без втрати поперечної стійкості та з`їзду з проїзної частини дороги.

Виходячи з заданої слідством видимості у напрямку руху водієві автомобіля «Mercedes-Benz»-143 м, швидкість транспортного засобу не повинна була перевищувати 147... 149 км/год.

В умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, що склалася, водій автомобіля «Mercedes-Benz» повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 1.10 (в частині визначення поняття «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка»), 12.1, 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху України.

При заданому слідством комплексі вихідних даних, якщо до втрати поперечної стійкості транспортного засобу та виїзду за межі проїзної частини дороги, водій автомобіля «Mercedes-Benz» рухався зі швидкістю 100... 140 км/год, дії водія транспортного засобу не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, однак швидкість автомобіля «Mercedes- Benz», при якій водій мав технічну можливість уникнути дорожньо- транспортної пригоди, не повинна була перевищувати 60 км/год, відповідно невідповідність дій вимогам п. 12.1 ПДР України, з технічної точки зору не перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

При заданому слідством комплексі вихідних даних, водій автомобіля «Mercedes-Benz», діючи відповідно до вимог п. 12.4 ПДР України, мав технічну можливість уникнути втрати поперечної стійкості транспортного засобу та виїзду за межі проїзної частини дороги і завад технічного характеру для цього у його водія не було.

На момент проведення експертизи, при заданому слідством комплексі вихідних даних, не відомі причини технічного характеру, котрі б завадили водію автомобіля «Mercedes-Benz» діяти у відповідності до вимог п. 12.4 ПДР України, отже його дії в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди не відповідали вимогам зазначеного пункту Правил.

В даній дорожньо-транспортній ситуації, невідповідність дії водія автомобіля «Mercedes-Benz» вимогам п. 12.4 ПДР України, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

При встановлених слідством обставинах дорожньо-транспортної пригоди і заданому комплексі вихідних даних, невідповідність дій водія автомобіля «Mercedes-Benz» вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України привела до виникнення даної ДТП, тобто причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є обставини, які пов`язані з невідповідністю дій водія автомобіля «Mercedes-Benz» зазначеним вимогам пункту Правил. (а.с.144-148, т.2).

Таким чином, зазначений висновок доводить порушення обвинуваченим ОСОБА_9 вимог Правил дорожнього руху України, що в свою чергу призвело до наслідків, викладених вище та наявну у нього можливість запобігти їх настанню, шляхом дотримання ним вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Таким чином, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні містять в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та, які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст.87, 101-102 вказаного Кодексу, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Тобто, цими даними, а також показанями свідків, потерпілих, документами, які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджуються обставини, визначені ст. 91 даного Кодексу та сам алгоритм та механізм вчинення злочину, який кореспондується з обставинами вчинення кримінального правопорушення визнаними судом доведеними, а саме в частині того, що причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля «Mercedes-Benz» ОСОБА_9 вимогам п. 12.4 ПДР України, та його перебування у стані сп`яніння, отримання потерпілим тілесних ушкоджень, від яких він помер на місці події.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_10 подав клопотання про визнання доказів, зібраних в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 недопустимими. (а.с.16-25,т.4).

Суд, з врахуванням положень ст.ст. 86, 87, ч.1 ст. 89 КК України, при розгляді клопотання приходить до наступного.

Так, твердження сторони захисту про те, що начальник відділу розслідувань ДТП СУ УМВС України у Тернопільській області ОСОБА_39 , який надав доручення на проведення досудового розслідування слідчому ОСОБА_40 31 травня 2015 року не є керівником органу досудового розслідування є необгрунтованими, оскільки відповідно до ст. 13 ЗУ «Про національну поліцію», систему органів поліції складають: центральних орган управління поліцією; теритиріальні органи поліції, які згідно ст. 15 Закону утворюються як юридичні особи публічного права в областях.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.3 КПК України, керівник органу досудового розслідування - начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України та його заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Таким чином начальник відділу територіального органу поліції є керівником органу досудового розслідування в розумінні п.8 ч.1 ст.3 КПК України.

З врахуванням положень п.8 ч.1 ст.3 КПК України є безпідставним також посилання захисника на те, що заступник начальника СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_41 , яким створено слідчу групу в зазначеному кримінальному провадженні, не є керівником органу досудового розслідування, оскільки крім начальників управлінь, відділень, органів, підрозділів органом досудового розслідування є і його (органу, відділу, бюро, тощо) заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Також не грунтується на законі твердження сторони захисту щодо визнання недопустим доказом висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 від 31 травня 2015 року № 35, оскільки експертиза призначалась ст.слідчим СВ Гусятинського РВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_42 , оскільки як слідує із змісту постанови про призначення групи слідчих від 31.05.2015 року, він входить до групи слідчих в кримінальному провадженні № 0000221 від 31 травня 2015 року (а.с. 26, т.2).

Суд вважає безпідставними питання, які порушенні в клопотанні захисника адвоката ОСОБА_10 щодо допустимості висновків експертиз, наданих експертами ОСОБА_23 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , які в зазначеному кримінальному провадженні були залучені як спеціалісти при огляді місця події, а також огляді транспортного засобу, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст. 79 КПК України, спеціаліст, експерт, секретар судового засідання не мають права брати участі в кримінальному провадженні та відводяться за підставами, передбаченими частиною першою статті 77 цього Кодексу, з тим обмеженням, що їх попередня участь у цьому кримінальному провадженні як спеціаліста, перекладача, експерта і секретаря судового засідання не може бути підставою для відводу.

Тобто з аналізу зазначеної норми закону випливає, що експерти відводяться за підставами, передбаченими ч.1 ст. 77 КПК України, про те з тим обмеженням, що їх попередня участь у цьому кримінальному провадженні, зокрема, як спеціаліста, не може бути підставою для відводу.

Також неспроможними є доводи захисту щодо недопустимості доказу протоколу огляду місця події від 31.05.2015 року з підстав проведення його з порушенням ч.1,ч.3 ст. 233 КПК України, а саме огляду земельної ділянки ОСОБА_16 та автомобіля «MERCEDES- BENZ» без дозволу власників та не затвердження зазначеної слідчої дії після її проведення слідчим суддею.

Як встановлено, огляд земельної ділянки ОСОБА_16 та автомобіля «MERCEDES- BENZ» проведений у відповідності до вимог КПК України, оскільки проводився огляд місця події, тобто огляд місця вчинення злочину, а не огляд іншого володіння особи (земельної ділянки, транспортного засобу), як на це вказує адвокат ОСОБА_10 (а.с.28-40,т.2).

На зазначені обставини звернуто увагу Верховним Судом в Постанові Колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.02.2018 року в справі № 752/17016/16-к.

Посилання сторони захисту про те, що огляд трупа ОСОБА_12 проводився з порушенням ч.1 ст. 238 КПК України без обовязкової участі судово-медичного експерта як на підставу визнання протоколу огляду місця події від 31.05.2015 року недопустимим доказом є необгрунтованими, з наступних мотивів.

Так, як встановлено труп ОСОБА_12 було виявлено під час огляду місця події, тобто огляд трупа не був самостійною та окремою слідчою дією відповідно до положень КПК України, а є складовою частиною огляду місця події. Крім того огляд трупа судово-медичним експертом не може замінити судово-медичної експертизи встановлення причин смерті (розтину трупа), яка проводилась судово-медичним експертом у медичній установі. Зазначений висновок експертизи жодною з сторін не піддавався сумніву щодо його повноти та правильності. (а.с.46-48, т.2).

Також сторона захисту посилається на те, що речові докази, що долучені до матеріалів кримінального провадження, стороні захисту не відкривалися, а тому не можуть бути належним та допустимим доказом у справі.

При розляді клопотання в цій частині суд приходить до наступного.

Як встановлено з постанови слідчого про приєднання до справи речових доказів від 13.05.2016 року, автомобіль «MERCEDES-BENZ Е 290 ТD», р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом та його приєднано до кримінального провадження № 0000221 і залишено на зберіганні на території спецмайданчика Гусятинського відділення поліції ГУНП в Тернопільській області. Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 03.06.2015 року на автомобіль «MERCEDES-BENZ Е 290 ТD», р.н. НОМЕР_1 накладено арешт. 9А.с.41,42, т.2). Зазначений автомобіль був обєктом огляду під час огляду місця події згідно протоколу огляду місця події від 31.05.2015 року (а.с.28-40,т.2) та згідно протоколу огляду транспортного засобу від 03.06.2015 року (а.с.59-61,т.2). В кримінальному провадженні призначались відповідні судові автотехнічні та транспортно-трасологічні експертизи. Також згідно з постанов слідчого про приєднання до справи речових доказів від 13.05.2016 року одяг ОСОБА_13 та одяг ОСОБА_9 , що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Гусятинського відділення поліції ПВП ГУНП в Тернопільській області визнано речовими доказами в кримінальному провадженні та їх приєднано до кримінального провадження № 0000221 від 31 травня 2015 року. (а.с.154,156, т.2).

Всі зазначені процесуальні дії і рішення зафіксовані в відповідних протоколах, висновках та постановах, які долучені до матеріалів кримінального провадження № 0000221, а також вони відображені в реєстрі матеріалів досудового розслідування (а.с.5-7,т.1).

Як вбачається з протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 20 травня 2016 року підозрюваному ОСОБА_9 , захиснику адвокату ОСОБА_11 надано доступ до матеріалів досудового розслідування № 0000221, з якими сторона захисту ознайомилась. При цьому зауважень, доповнень, клопотань сторона захисту не заявляла. (а.с.150, т.2).

Таким чином судом не встановлено недопустимості доказів, які були предметом судового дослідження, оскільки не встановлено їх отримання внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також які здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IV визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, в пункті 76 рішення ЄСПЛ "Яременко проти України" (N 32092/02) від 12 червня 2008 року, Суд зазначає, що визначаючи, чи було провадження у справі загалом справедливим, також має враховуватись, чи було дотримано прав на захист. Слід, зокрема, розглянути, чи заявникові була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання. Крім того, має бути врахована якість таких доказів і, зокрема, те, чи породжують обставини, за яких вони були отримані, будь-який сумнів щодо їхньої достовірності й точності. При тому, що питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (див., зокрема, згадані вище рішення у справах Хана, пп.35, 37, та Аллана, п. 43).

Так, у рішенні «Хан проти Сполученого Королівства» від 12.05.2000 року, ЄСПЛ виходив з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто, якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то і отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними.

Пунктом 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, суд вказує на те, що при оцінці доказів суд, зазвичай, повинен застосовувати критерій оцінки доказів «поза розумним сумнівом».
Згідно практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, ЄСПЛ зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд, дослідивши усі обставини кримінального провадження, у відповідності до вимог закону, провівши оцінку кожного із зазначених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність «поза розумним сумнівом» стороною обвинувачення вчинення ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Суд розцінює позицію обвинуваченого щодо невизнання вини як небажання нести відповідальність за вчинений ним злочин, вина у якому повністю доведена в ході судового розгляду.

Як вбачається із довідки-характеристики від 3 червня 2015 року № 22, виданої Целіівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується позитивно. (а.с. 9, т.4).

Із матеріалів справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності не притягувався.(а.с.6, т.4). на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. (а.с.6, т.4).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння.

Також судом враховується думка потерпілих, щодо покарання обвинуваченого, які просили призначити ОСОБА_9 найсуворіший вид покарання, передбачений санкцією ч.2 ст. 286 КК України.

При таких обставинах, враховуючи характер, обставини та наслідки вчиненого злочину, а саме, що обвинуваченим ОСОБА_9 вчинено тяжкий злочин, хоч і з необережності, однак внаслідок якого загинула людина, життя якої згідно Конституції України є найвищою соціальною цінністю і невід`ємним правом людини та є непоправною втратою для потерпілих, шкоду яким не відшкодувано, останні настоюють на суворому покаранні та позбавленні волі обвинуваченого, а тому суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 неможливе без ізоляції від суспільства і покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, зважаючи на те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, є особою молодого віку, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без призначення йому максимального строку покарання, яке передбачено санкцією статті ч.2 ст.286 КК України, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого у більш короткий строк його ізоляції від суспільства.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що спричинило тяжкі наслідки, та приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк три роки.

Підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування його ст. 69, чи норм ст. 69-1 КК України, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

Дане покарання є необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів обвинуваченим ОСОБА_9 .

В судовому засіданні стороною обвинувачення заявлено клопотання про взяття обвинуваченого під варту з зали суду.

Суд при розгляді зазначеного питання приходить до наступного.

Як встановлено, 16 травня 2016 року слідчим суддею Гусятинського районного суду обвинуваченом ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту. 02.03.2017 року ухвалою Гусятинського районного суду обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням відповідних обовязків. Як встановлено, обвинувачений виконував обовязки, покладені на нього судом та від суду не ухилявся, а також він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має сталі соціальні зв`язки, одружений.

З врахуванням наведеного, з метою забезпечення виконання вироку суду, суд вважає що до обвинуваченого до вступу вироку в законну силу, слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 2 червня 2016 року пред`явили цивільний позов до ОСОБА_9 , ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який було уточнено згідно заяви від 12 жовтня 2016 року. В обґрунтування позову посилались на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці події.

Просять стягнути на користь ОСОБА_4 із ТДВ «СТ «Домінанта» 24641 грн. майнової та 7308 грн. моральної шкоди, з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 65 384 грн. майнової шкоди та 292 692 грн. моральної шкоди. Стягнути на користь ОСОБА_5 із ТДВ «СТ «Домінанта» 7308 грн. моральної шкоди, з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 292 692 грн. моральної шкоди. Стягнути ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 300 000 грн. моральної шкоди кожному. (а.с.72-95, 96-99,т.1).

В судовому засіданні обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_9 цивільного позову не визнав повністю. Представник цивільного відповідача ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» в судове засідання не з`явився, подав заперечення на позов, посилаючись на те, що 20.10.2014 року між ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» та ОСОБА_45 укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AL/4213630, яким забезпечено автомобіль «Mercedes Benz», державний номер НОМЕР_1 , VIN-код якого НОМЕР_2 .

01.06.2016р. до ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» звернулася ОСОБА_5 та повідомила дорожньо-транспортну пригоду.

В результаті проведеної перевірки встановлено, що згідно бази даних Моторно-транспортного страхового бюро України (надалі - МТСБУ) автомобілю «Mercedes Benz», державний номер НОМЕР_1 (який в подальшому, в передбаченому законодавством порядку, станом на 13.06.2016р., було змінено на НОМЕР_3 ) належить VIN-код НОМЕР_4 . Даний автомобіль застраховано в ПрАТ «СК «Провідна» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/9166068. (страхувальник ОСОБА_46 ).

12.12.2016р. на адресу ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» надійшла лист-відповідь від ГСЦ МВС України вих. № 31/27- 4010 від 07.12.2016р., згідно з якого вбачається, що у базах даних АІС «НБД «Автомобіль» та Єдиного державного реєстру МВС автомобіль Mercedes Benz» з VIN-кодом НОМЕР_5 не значиться.

Крім того, відповідно з відповіді Держаної фіскальної служби України від 27.04.2017 року вбачається, автомобіль «Mercedes Benz» з VIN-кодом НОМЕР_6 було повернено на суміжну сторону та не ввозився на територію України.

На думку представника цивільного відповідача, автомобіль «Mercedes Benz», державний номер НОМЕР_1 , VIN-код якого НОМЕР_2 є автомобілем-двійником, який завезений на територію України незаконним способом та не був зареєстрований у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та не допущений до дорожнього руху на території України, а тому не є забезпеченим транспортним засобом в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Укладений поліс АІ/4213630 суперечить положенням Закону, а тому є недійсним з моменту укладення.
Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог до ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» в повному обсязі. Розглянути справу за відсутності представника відповідача.
В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представник потерпілих адвокат ОСОБА_8 додатково пояснили, що спричинена потерпілим моральна шкода, оскільки непоправна втрата сина для батьків, як і брата та онука є дуже тяжким горем у сім`ї. Для них усіх загибель у ДТП їх найріднішої людини стала сильним ударом. Розуміння того, що його уже немає в живих і ніколи не буде, що його життя обірвалось у такому молодому віці - всього на 21 році життя, постійно завдає їм глибоких душевних страждань та призвело до порушення звичного до трагедії способу життя.

При вирішенні цивільного позову суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

В силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Так, як встановлено під час судового розгляду, внаслідок необережних протиправних дій ОСОБА_9 які проявилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху, спричинено смерть ОСОБА_12 .

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Крім того, ст.1201 ЦК України передбачає, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Як встановлено, володільцем автомобіля «MERCEDES-BENZ Е 290TD», р.н. НОМЕР_1 на момент ДТП був ОСОБА_9 . Автомобілем він володів на підставі свідоцтва про реєстрацію, переданого йому власником відповідно до вимог п. 2.2. ПДР України. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_9 застрахована, що підтверджується полісом № АІ/4213630І.

Згідно зі ст. 27 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам та дітям. Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Так, у зв`язку із загибеллю сина позивач ОСОБА_4 змушений був самотужки здійснити оплату витрат на поховання та пов`язаних з цим ритуальних послуг.

Зокрема, на організацію та проведення поховання, ритуальні атрибути та послуги ОСОБА_4 витратив 3565 грн. на придбання чоловічого костюма, сорочки, туфель, краватки, що підтверджується товарним чеком від 31.05.2015 року, а також 6460 грн. на придбання труни, хреста, покривала, рушника, свічок, вінка №6, вінка №10, набору в руки, офірки, що підтверджується накладною та товарним чеком від 31.05.2015 року.

На придбання та встановлення надгробного пам`ятника ОСОБА_4 було витрачено 80000 грн., що підтверджується відповідними розрахунковим документом - квитанцією до прибуткового касового ордера від 30.05.2016 року.

Таким чином, загальний розмір витрат на організацію поховання та пов`язаних з цим ритуальних послуг, а також облаштування могили та встановлення пам`ятника складає 90025 грн. (а.с.72-95, 96-99,т.1).

При цьому, майнова шкода - витрати на поховання в розмірі 10025 грн. повністю, а витрати на спорудження надгробного пам`ятника в сумі 80 000 грн. частково (в межах 12 мінімальних заробітних плат) покриваються страховим лімітом (страховою сумою) відповідно до полісу та п. 9.3 Закону (розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого).

На підставі викладеного з ТДВ «СТ «Домінанта» підлягає стягненню майнова шкода (витрати на поховання та спорудження пам`ятника) на користь ОСОБА_4 в розмірі 24 641 грн.

За встановлених обставин з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 слід стягнути 65 384 грн. (80 000 грн. - 14 616 грн.) завданої майнової шкоди на встановлення надгробного пам`ятника.

Також судом встановлено, що позивачам заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку із спричиненням шкоди здоров`ю та життю їх рідній людині в результаті ДТП внаслідок дій ОСОБА_9 .

Характер та обсяг страждань визначається також непоправністю їх втрати та неможливістю відновлення попереднього стану, тривалістю їх страждань та усвідомлення втрати впродовж всього життя. Жодні зусилля не зможуть повернути життя сина, брата, онуки позивачів загиблого при страшних обставинах ДТП.

Згідно з ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як встановлено, моральна шкода заподіяна усім позивачам, однак відповідно до п.27.3 ст. 27 Закону з страховика підлягає стягненню моральна шкода, заподіяна батькам потерпілого в межах визначеного Законом розміру: 12 мінімальних заробітних плат стосовно одного загиблого в рівних частках. Таким чином на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з страховика ТДВ «СТ «Домінанта» підлягає стягненню 14 616 грн. на двох, що в рівних частках складає по 7308 грн. кожному.

Визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 , враховуючи вищезазначені вимоги закону та встановлені обставини кримінального провадження, а саме те, що потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заподіяна внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 моральна шкода внаслідок смерті близької людини, непоправної втрати і душевних страждань, суд приходить до висновку, що підлягає відшкодуванню на користь кожного потерпілого моральна шкода в розмірі 100 000 грн., яку слід стягнути з ОСОБА_9 . На переконання суду, такий розмір моральної шкоди буде в повній мірі відповідати принципам розумності, виваженості і справедливості. В задоволенні решти вимог цивільного позову, відмовити.

Суд визнає необгрунтованими твердження ТДВ «СТ «Домінанта» про те, що укладений договір страхування згідно полісу АІ/4213630 суперечить положенням ч.1 ст.203, ч.1 ст. 215 ЦК України, а тому є недійсним з моменту укладення, з наступних підстав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

З врахуванням того, що зазначений правочин не оспорений, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого в користь Держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової інженерно-технічної експертизи №5-261/15 від 02.07.2015 року в розмірі 768 грн., судової інженерно-транспортної експертизи №5-262/15 від 02.07.2015 року в розмірі 768 грн., судової інженерно-транспортної експертизи № 5-88/16 від 15.03.2016 року в розмірі 660 грн. 30 коп. (т.2 а.с.151, 152, 153, 158, 159, 160).

Питання щодо долі речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.128-129, 368-371, 374-376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 визнати винним за ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з позбавленням прав керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

До вступу вироку в законну силу обрати обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороною в період доби з 22 год. до 6 год. залишати місце постійного проживання в АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

Покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1,2,3,8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

?прибувати за першим викликом до суду;
?не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу суду;

?повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Зобов`язання застосовуються до обвинуваченого ОСОБА_9 на строк два місяці з дати винесення вироку. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст. 181 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання вироку в частині застосування запобіжного заходу доручити Гусятинському ВП ГУНП в Тернопільській області.

Строк відбуття основного покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_9 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_4 кошти на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 24 641 грн., на відшкодування моральної шкоди в розмірі 7308 гривень.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_5 кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 7308 гривень.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 кошти на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 65 384 грн., на відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. кожному позивачу.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь Держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової інженерно-технічної експертизи №5-261/15 від 02.07.2015 року в розмірі 768 грн., судової інженерно-транспортної експертизи №5-262/15 від 02.07.2015 року в розмірі 768 грн., судової інженерно-транспортної експертизи № 5-88/16 від 15.03.2016 року в розмірі 660 грн. 30 коп.

Речові докази:

?автомобіль «MERCEDES-BENZ Е 290 ТD», р.н. НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на території спецмайданчика Гусятинського відділення поліції ГУНП в Тернопільській області повернути володільцю ОСОБА_9

?одяг ОСОБА_13 , а саме джинси синього кольору та чорну футболку, що знаходяться на зберріганні в кімнаті зберігання речових доказів Гусятинського відділення поліції ПВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_13

?одяг ОСОБА_9 , а саме джинси синього кольору з ременем та коричневу футболку, що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Гусятинського відділення поліції ПВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_9 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з часу отримання ним його копії.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1