Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1153/19
Провадження №: 1-кп/332/188/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов вказаний обвинувальний акт. В підготовчому засіданні покурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій строку тримання під вартою, оскільки на сьогоднійшній день не перестали існувати ризики, які були враховані судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник та обвинувачена проти клопотання прокурора заперечували, оскільки, на їх думку, на сьогоднішній день не існують підстави для тримання обвинуваченої під вартою.

Дослідивши надані матеріали та вислухавши учасників процесу, суд прийшов до наступних висновків.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу суд повинен врахувати наявність обставни, передбачених ст.178 КПК України.

Серед ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зазначені, в т.ч. запобігання можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, відсутність соціальних зв`язків, продовження протиправної поведінки.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 08.02.2019 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з тих мотивів, що ОСОБА_5 , обвинувачується у скоєнні злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, не має офіційного джерела доходів, раніше неодноразово судима. Вказані вище обставини дали суду підстави для висновку, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення,тому суд вважав за необхідне вказаною ухвалою обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На сьогоднішній день суду не надано доказів того, що перестали існувати ризики, які були враховані при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Доказів неможливості перебування обвинуваченого в умовах СІЗО за станом його здоров`я суду також надано не було.

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного та обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Отже, з наведених підстав, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст314-316, 176-178, 183 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою у Запорізькому СІЗО відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 05 червня 2019 року.
Копію ухвали направити до Запорізького СІЗО.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1