ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/829/18 Номер провадження 11-кп/814/186/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 14.03.2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., уродженця с. Бабичівка, Глобинського р-ну, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, офіційно не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, без постійного місця проживання, раніше судимого:

-26.03.2007 Київським районним судом м. Полтава за ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, ст.75 КК України 2 роки іспитового строку;
- 02.07.2007 року Київським районним судом м. Полтава, за ч.3 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71, 72 КК України остаточно вважати засудженим до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 13.06.2012 року Київським районним судом м. Полтава за ч.2 ст. 185 до 1 року позбавлення волі, ст.75 КК України 1 рік іспитового строку;
- 07.10.2013 Київським районним судом м. Полтава за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.71, 72 КК України остаточно вважати засудженим до 1 року 3 місяців позбавлення волі;
- 19.11.2015 Київським районним судом м. Полтава за ч.2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;
- 03.02.2016 Київським районним судом м. Полтава за ч.2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту. Звільнений 16.03.2016 по відбуттю строку покарання.
-12.05.2017 Київським районним судом м. Полтава за ч.2 ст.263 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік.
-12.05.2017 Київським районним судом м. Полтава за ч.2 ст.185, 71, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і засуджено на 2 роки 2 місяці позбавлення волі.
На підставі положень ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком невідбутої частини покарання, згідно вироку Київського районного суду м. Полтави від 12.05.2017 року, остаточно засуджено ОСОБА_7 на 2 роки 3 місяці позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Визначено строк покарання рахувати з 17.01.2018 року.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку місцевого суду, 04.01.2018 року, близько 17:00 год., ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, правомірно перебуваючи у приміщенні будинку церкви «Хліб Життя», що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. С. Петлюри, 63, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав цифровий фотоапарат марки «Nikon Д5000» серійний номер 3381742 з об`єктивом «Nikon» 18-55 mm. f/3.5-5.6G AF-S VR DX Zoom-Nikkor, вартістю 5 478 грн. 33 коп., згідно висновку експерта №1501/1 від 05.01.2018 року та додатковий об`єктив марки «Nikon» AF-S DX VR 2 Zoom-Nikkor 55-200mm f/4-5.6G, вартістю 4 211 грн. 67 коп., згідно висновку експерта №1501/1 від 05.01.2018 року, що належав потерпілому ОСОБА_8 .
Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок змінити, пом`якшивши покарання. Вказав, що судом не враховано того, що він є інвалідом та має необхідність у лікуванні, його щире каяття, а також відсутність претензій з сторони потерпілого.

Інші учасники провадження вирок суду не оскаржили.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав у повному обсязі подану ним апеляційну скаргу та прохав зарахувати йому у строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 17.01.2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не заперечувалися та не оспорювалися.

Тому колегія суддів згідно ч. 3 ст. 349 та ч. 2 ст.394 КПК України не перевіряє фактичні обставини кримінального провадження.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 учасниками провадження не оспорюється.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та помякшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

До обставин, що помякшують покарання суд відніс щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При обранні міри покарання, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, наявність обставини, що пом`якшують покарання та прийшов до вірного переконання про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі. Остаточне покарання судом вірно призначено за правилами ст.71 КК України.

Відповідно, обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скаргзі, та враховуючи висновки суду апеляційної інстанції, колегія суддів не вбачає. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд врахував усі ті обставини, на які апелянт вказує в поданій апеляційній скарзі, а тому доводи ОСОБА_7 щодо призначення йому більш м`якого покарання є безпідставними.

Стосовно клопотання ОСОБА_7 щодо зарахування у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 17.01.2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, то колегія суддів вважає його безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 14.03.2018 року визначено строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 17.01.2018 року, тобто з моменту обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно ухвали Київського районного суду м. Полтави від 17.01.2018 року .

Згідно позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 29.08.2018 року у справі №663/537/17 (провадження №13-31кс18) "якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону N2046-VIII (пряма дія Закону N2046-VIII)".
Відповідно до Закону N2046-VIII, Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що обвинувачений вчинив злочин після 21.06.2017 року, а саме 04.01.2018, колегія суддів вважає за необхідне у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання у виді позбавлення волі відповідно до правил ч.5ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015р.) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 17.01.2018 року по день набрання вирокм суду законної сили слід відмовити.
На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що вирок районного суду є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм закону України про кримінальну відповідальність, що регламентує порядок призначення покарання, а тому підстав для зміни або скасування вироку немає.

Наведене спростовує доводи апеляцій обвинуваченого, у зв`язку з чим вона задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули безумовне скасування вироку, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 14.03.2018 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судові рішення може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3