Справа № 613/1115/17
Провадження № 1-кп/638/769/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених по об`єднаному кримінальному провадженню №0000193 та №0000424 за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.309 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м.Харкова перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000193 та №0000424 за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.309 КК України.

На стадії досудового розслідування обвинуваченим обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, посилаючись на наявність та не зменшення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик продовження кримінального правопорушення, переховування від суду, впливу на потерпілих, свідків.

Обвинувачений ОСОБА_10 заперечував, обвинувачений ОСОБА_9 вважав ризики необґрунтованими, зазначив, що не підготувався до судового засідання.

Захисник ОСОБА_8 підтримав думку підзахисного та просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заперечували у задоволенні клопотання прокурора, підтримали думку підзахисних.

Вислухавши учасників процесу, суд прийшов до наступного.

Статтею 194 КПК України визначено, що підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження є: наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Вирішуючи клопотання про продовження тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення в якому обвинувачуються ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, та в сукупності такі обставини: репутацію обвинувачених, зокрема відсутність постійного джерела доходу, які не одружені, дітей не мають, що свідчить про відсутність у останніх міцних соціальних зв`язків, які можуть слугувати стримуючим фактором для забезпечення належної поведінки.

Суд приходить до висновку, що обвинувачені можуть переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інший злочин, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а відтак застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченим запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд також враховує, що під час перебування обвинувачених в умовах слідчого ізолятора будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції не надходило.
Згідно практики ЄСПЛ, обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). Будь-яка стороння особа може бути переконаною в тому, що ця особа причетна до даного кримінального провадження.
У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п. 36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Крім того, для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецедентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» 1969 року); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ «Вемгофф проти Німеччини» 1968 року).
Приймаючи таке рішення, суд враховує, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
У зв`язку з цим, суд проходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики не зменшилися, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на 60 діб., а клопотання захисника залишає без задоволення.

Керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000193 та № 0000424 за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.309 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожного, до 60 діб - до 08 червня 2019 року.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3