Провадження № 1-кп/761/658/2019
У Х В А Л А
Іменем України

06 травня 2019 року
Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
запасного судді ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_11 ,

при секретарі ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000218 від 31 березня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.364 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , шляхом покладення на них обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю; не відвідувати установи Державної податкової служби України та Державної митної служби, окрім випадків виконання процесуальних дій та рішень суду; утримуватися від спілкування зі свідками, перелік яких вказаний в реєстрі кримінального провадження, їх керівниками, окрім виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні. Необхідність в покладені вказаних обов`язків прокурор мотивував тим, що продовжують існувати ризики переховування обвинувачених від суду, незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста у даному кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Також зазначив, що у випадку відсутності обов`язків, яких зобов`язані дотримуватись обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у зв`язку із внесенням ними застави, останні завдяки своєму становищу негативно впливатимуть на хід судового розгляду у даному кримінальному провадженні, безпосередньо впливатимуть на учасників кримінального провадження, будуть переховуватись від суду. Звертав увагу суду на те, що застава, як запобіжний захід, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених, без покладення на них додаткових обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисники просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу, мотивуючи це недоведеністю наявності ризиків, зазначених прокурором у клопотанні про зміну запобіжного заходу та належною процесуальною поведінкою обвинуваченого ОСОБА_9 . Зазначили про необґрунтованість та безпідставність клопотання прокурора в частині покладення на нього трьох обов`язків, які існували на час дії ухвали суду від 04.03.2019 року, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а також додаткових чотирьох обов`язків, яких на той момент не існувало, а саме: не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу прокурора або суду; носити електронний засіб контролю; не відвідувати установи Державної податкової служби України та Державної митної служби, окрім випадків виконання процесуальних дій та рішень суду; утримуватися від спілкування зі свідками, перелік яких вказаний в реєстрі кримінального провадження, їх керівниками, окрім виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні. Звертали увагу суду, що клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу шляхом покладення на нього обов`язків було подано зарано, до моменту закінчення строку дії обов`язків, визначених ухвалою суду від 04.03.2019 року. Також зазначили, що прокурор обґрунтовує заявлені ним ризики тими ж самими обставинами, що й завжди, і не вказує на жодну обставину, яка б виникла після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу або існувала під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про яку прокурор на той час не знав і не міг знати. У клопотанні прокурора відсутня згадка будь-яких обставин, які виникли чи сталі відомі прокурору після 04 березня 2019 року. Також, прокурор намагається обґрунтувати старими доводами, які вже було відхилено судом, наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказували на незаконність клопотання прокурора в частині встановлення заборони відвідувати установи Державної податкової служби України та Державної митної служби, окрім випадків виконання процесуальних дій та рішень суду, оскільки вказаний обов`язок не передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та звертали увагу суду на рішення Окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року по справі №826/2538/18, яким ОСОБА_9 поновлено на посаді Голови Державної фіскальної служби України. Також вказували на належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки останній завжди належним чином дотримувався покладених на нього процесуальних обов`язків, як на стадії досудового розслідування так і під час розгляду кримінального провадження в суді. Крім того зазначили, що обвинувачений в будь-якому випадку зобов`язаний в силу вимог ч. 7 ст. 42 КПК України прибувати за викликом до суду, а тому покладення додатково такого обов`язку є недоцільним.
Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора, зазначили, що воно є немотивованим, а прохання прокурора встановити йому заборону відвідувати місце його роботи незаконним, оскільки перешкоджатиме ОСОБА_10 реалізувати його право на працю. Зазначили, що ризики, вказані прокурором у клопотанні, є недоведеними, обвинувачений ОСОБА_10 завжди добросовісно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки та позитивно характеризується.
Представник цивільного позивача просив задовольнити клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу.
Вивчивши доводи сторін, матеріали кримінального провадження, які є в розпорядженні суду, суд дійшов таких висновків.
При вирішенні питання про покладення на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд встановив наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від суду, який на даний час суттєво зменшився, та ризик незаконного впливу на свідків.
Так, ризики, які враховуються судом при вирішенні клопотання про зміну запобіжного заходу, обґрунтовуються, серед іншого, даними про обвинуваченого ОСОБА_9 , який має зв`язки поза межами території України, що свідчить про доведеність ризику переховування від суду.
Також необхідно врахувати серйозність обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину у сфері службової діяльності та обсяг шкоди, інкримінованої згідно обвинувачення ОСОБА_9 .
Крім того, з урахуванням стадії судового розгляду, у даному кримінальному провадженні, даних про особу обвинуваченого, на даний час продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків.
При вирішенні питання про покладення на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд враховує, що ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від суду та ризик незаконного впливу на свідків, з урахуванням стадії судового розгляду, існують.
Такі ризики враховуються у контексті серйозності та вагомості обвинувачення та впливовості посади, у зв`язку із зайняттям якої висунуте обвинувачення, обсягу обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину у сфері службової діяльності та обсягом шкоди, інкримінованої згідно обвинувачення ОСОБА_10 .
На переконання суду факт існування покладених на обвинувачених обов`язків при діючому запобіжному заході є вагомим чинником для спонукання обвинувачених дотримуватись належної процесуальної поведінки під час розгляду кримінального провадження.
Проте з тривалістю судового розгляду встановлені ризики зменшилися і прокурором не наведено нових даних для обрання додаткових обов`язків у раніше визначеному обсязі.
Відповідно до Рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне покласти на обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, перелік яких вказаний в реєстрі кримінального провадження, з питань пов`язаних з розглядом даного кримінального провадження.
Разом з тим суд вважає необґрунтованим ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки прокурором не вказано, які саме незаконні дії обвинувачені можуть вчинити, та необґрунтована можливість їх вчинення.
При вирішенні клопотань прокурора судом враховані дані, які позитивно характеризують особу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відомості про їх репутацію, однак дані обставини, на переконання суду, не гарантують запобігання встановлених ризиків без покладення наведеної низки обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, на даній стадії судового розгляду.
Також, суд вважає за недоцільне встановлення відносно обвинувачених таких обов`язків, як: не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу прокурора або суду; носити електронний засіб контролю, оскільки низка обов`язків раніше вже була скасована ухвалами суду, враховуючи належну процесуальну поведінку обвинувачених, та відсутність обґрунтування необхідності застосування таких обов`язків. Крім того суд враховує, що з тривалістю судового розгляду прокурор не навів в суді жодних достатніх, вагомих, фактичних даних в підтвердження необхідності покладення таких обов`язків на обвинувачених, такі додатки в клопотанні прокурора відсутні.
Що стосується прохання прокурора встановити обвинуваченим обов`язок не відвідувати установи Державної податкової служби України та Державної митної служби, окрім випадків виконання процесуальних дій та рішень суду, то суд вважає даний обов`язок таким, що не спрямований на забезпечення процесуальної поведінки обвинувачених та такі обмеження можуть тягнути порушення законних прав та інтересів обвинувачених.

Крім того, з огляду на особи обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , їх бездоганну процесуальну поведінку в ході судового розгляду протягом тривалого часу, їх репутацію, сімейні та соціальні зв`язки на території України, суд вважає, що відпала необхідність в подальшому збереженні такого додаткового обов`язку, як здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, оскільки необхідність подальшого застосування такого обов`язку прокурором в судовому засіданні доведена не була.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Антоненков та інші проти України» зазначив, що «Суд не знаходить необхідним вдаватися до дискусії, чи була підписка про невиїзд запобіжним заходом, відмінним від застави, чи ні. Достатньо зазначити, що в ході судового розгляду заявники були обмежені зобов`язанням (у вигляді частини умов застави чи окремим заходом) отримати дозвіл від суду залишити їх місцезнаходження або тимчасового перебування кожного разу, коли вони бажали виїхати кудись. Суд відповідно погоджується із заявниками, що застосований захід обмежував їх право на свободу пересування у спосіб, що за обсягом складає втручання в сенсі статті 2 Протоколу N 4 до Конвенції».
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суд повинен судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Отже, за таких обставин, збереження в подальшому обов`язку здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, одночасно із забезпеченням кримінального провадження за допомогою застави до обвинувачених, буде вважатися втручанням та обмеженням, що є непропорційним завданням даного кримінального провадження.
Одночасно вирішуючи клопотання, необхідно врахувати загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу II КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип розумності та співмірності, що не дотримано прокурором при зверненні із клопотанням.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 194, 200, 331, 372, 376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 задовольнити частково.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 наступні обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками, перелік яких вказаний в реєстрі кримінального провадження, з питань пов`язаних з розглядом даного кримінального провадження.
Строк дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 , визначити до 04.07.2019 року, включно.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 задовольнити частково.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 наступні обов`язки, а саме:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками, перелік яких вказаний в реєстрі кримінального провадження, з питань пов`язаних з розглядом даного кримінального провадження.
Строк дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 , визначити до 04.07.2019 року, включно.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
________________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3