Справа № 158/713/18 Провадження №11-кп/802/40/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: в порядку КПК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника Цуманської ВК №84 ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 квітня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів провадження до суду першої інстанції звернувся захисник ОСОБА_10 з клопотанням про умовне-дострокове звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання, посилаючись на те, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України останній відбув 2/3 строку покарання, призначеного судом, а тому його може бути звільнено з місць позбавлення волі умовно-достроково. Крім того зазначив, що за час перебування в колонії засуджений притягувався до дисциплінарної відповідальності декілька разів за незначні проступки ще у 2015 році, на даний час стягнення погашені. За період з 17.07.2015 року до дисциплінарної відповідальності не притягувався, дотримується норм та порядку, встановлених адміністрацією установи, приймає участь у програмах диференційованого вихованого впливу на засуджених за напрямками «Духовне відродження», «Правова просвіта», «Фізкультура і спорт», хворіє на цукровий діабет, перебування у колонії не дає ОСОБА_9 повноцінної можливості отримувати належне лікування.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 квітня 2018 року в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення від покарання ОСОБА_9 відмовлено.
Своє рішення суд мотивував тим, ОСОБА_9 засуджений 25.03.2015 року вироком Жидачівського районного суду Львівської області за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна, належного йому на праві приватної власності. Злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України в силу ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, ОСОБА_9 фактично відбув 2/3 строку покарання, однак відсутність дисциплінарних стягнень з 2015 року не свідчить про зразкову поведінку засудженого. Крім того, у ОСОБА_9 відсутні заохочення, за час перебування у колонії він не працював, а стан його здоров`я не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення.
У своїй апеляційній скарзі захисник вказує, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим було винесено необґрунтоване та незаконне рішення. Просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою клопотання захисника задовольнити та звільнити ОСОБА_9 умовно-достроково від відбування покарання.
Заслухавши доповідача, який доповів суть ухвали суду та основні доводи апеляційної скарги, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора та представника Цуманської ВК №84, які заперечували доводи апеляції та просили залишити ухвалу суду без зміни, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як убачається із матеріалів провадження у ОСОБА_9 відсутні заохочення, останній на виробництві установи не працевлаштований в зв`язку з власним небажанням.
Враховуючи дані обставини, вважати ОСОБА_9 особою, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, на даний час передчасно.
Рішенням комісії Цуманської ВК № 84 відмовлено засудженому в зверненні до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення.
Таким чином, суд першої інстанції належним чином дослідив обставини справи, мотивував своє рішення і правильно дійшов висновку про відсутність на даний час підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання
З такими висновками місцевого суду погоджується й апеляційний суд.
Із урахуванням наведеного, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 квітня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, без змін.

Головуючий

Судді