Справа № 444/507/19
Провадження № 1-кп/444/135/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовкві кримінальне провадження № 1-кп/444/135/2014 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мокротин Жовківський район Львівська область, житель АДРЕСА_1 , не працює, освіта середня, раніше не судимий, паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 ,-

за ст. 125 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

12 лютого 2019 року, о 19.00 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «Продукти», розміщеному по вул. Кут-1/12 в с. Мокротин Жовківського району Львівської області, маючи умисел на спричинення умисних тілесних ушкоджень, підійшов зі спини до потерпілого ОСОБА_6 , стиснувши правою рукою одяг в області шиї останнього, та тримаючи в такому положенні, умисно наніс головою потерпілого один удар об вхідні двері магазину, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_6 смугастий крововилив на шиї в поперек напрямку, забій м`яких тканин з підшкірною гематомою в потиличній ділянці голови, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та характеризуючих обвинуваченого матеріалів справи, так як проти такого не заперечують учасники судового провадження. Винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення стверджується доказами, які є в матеріалах справи. Фактичні обставини справи, які стверджуються цими доказами, не оспорювались в ході судового розгляду ні обвинуваченим, ні іншими учасниками. Судом зясовано, чи правильно сторони розуміють зміст цих обставин, чи не мають сумнівів у добровільності їх позиції, а також розяснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні, після розяснення йому суті обвинувачення підтвердив вищевказані обставини, та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненому злочині стверджується доказами зібраними на досудовому слідстві та перевіреними на судовому слідстві.

Отже винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому злочині є доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, так як він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.

У відповідності до ст. 12 КК України, злочин скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 є злочином невеликої тяжкості.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість скоєного ним злочину, обставини справи та дані, що характеризують його особу, а також з врахуванням наведеного перспективи його виправлення і перевиховання, та попередження з його боку нових злочинів.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Так зокрема, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що останній не перебуває на обліку в лікаря нарколога та психіатра, по місцю проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.

Як помякшуючі покарання обставини обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що він у скоєному щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, характер скоєного злочину та особу винного, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого покарання у виді штрафу в межах санкції статті за якою він судиться.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним та засудити за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з часу проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1