Справа № 561/38/19
ВИРОК
іменем України

24 січня 2019 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт Зарічне обвинувальний акт та угоду про примирення сторін між потерпілим та обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000224 від 29 грудня 2018 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не судимого, не одруженного, проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
21 листопада 2018 року приблизно о 20-й год. ОСОБА_4 , знаходячись на території домогосподарства, що по АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу заволодів ключами від дверцят та замка запалювання двигуна автомобіля марки «ВАЗ 21-06» 1992 року випуску - державний номер « НОМЕР_1 », власником якого є ОСОБА_6 , всупереч волі власника, таємно проник до салону вказаного автомобіля, який був не замкнений, шляхом запуску двигуна привів автомобіль в рух та протиправно заволодів вказаним транспортним засобом. В подальшому, проїхавши приблизно 7 км в напрямку села Тиховиж, ОСОБА_4 не впорався з керуванням та допустив з`їзд автомобіля в кювет, результатом чого стало пошкодження транспортного засобу.
Дії ОСОБА_4 , вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 289 КК України так як останній вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_6 .
Під час досудового розслідування, 29 грудня 2018 року, між підозрюваним та потерпілим укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 289 КК України, а також, призначення покарання у виді штрафу в розмірі 1 000,00 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені, п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклав добровільно.
У підготовчому засіданні потерпілий просить затвердити добровільно укладену ними угоду про примирення та запевнив, що розуміє наслідки, визначені п. 2 ч.1 ст. 473 КПК України. Зазначив, що шкода йому відшкодована.
Прокурор ОСОБА_3 просить суд затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Інші учасники судового провадження заперечень з приводу затвердження угоди про примирення не висловили.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
За умовами ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторонни добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачена санкцією ч. 1 ст. 289 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Питання про речовий доказ, автомобіль марки ВАЗ 2106 вирішити згідно ст. 100 КПК України залишити у власника ОСОБА_6 .
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 29 грудня 2018 р. між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, й призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.
Речовий доказ транспортний засіб марки ВАЗ - 2106, 1992 року випуску, д. н. з. НОМЕР_1 залишити у ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1