№ 336/2858/2019
пр.1-кс/336/957/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , розглянувши скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого і прокурора,

В С Т А Н О В И Л А:

Представник заявника ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під номером 0000828 за ознаками кримінального правопорушення, що передбачене ст. 366 КК України, адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на дії та бездіяльність слідчих СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області при розслідуванні зазначеного кримінального провадження, а також уповноважених на здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокурорів Запорізької місцевої прокуратури № 1.

В заяві зазначив, що під час огляду місця події слідчим СВ Шевченківського ВП ОСОБА_6 визнаний речовим доказом автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , чия смерть сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник є донькою і спадкоємицею за законом першої черги померлого, яка реалізувала право на отримання спадщини, звернувшись до нотаріуса у встановлений законом строк. Між тим автомобіль переданий на зберігання особі, самоуправні дії якої щодо вказаного автомобіля і зумовили звернення заявника до правоохоронних органів і внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Незважаючи на звернення представника заявника з проханням передати його довірительці на зберігання автомобіль, що належав спадкодавцеві, ця заява всупереч вимог кримінального процесуального законодавства залишається не лише не задоволеною, а навіть і нерозглянутою.

У зв`язку з викладеним представник ОСОБА_3 просить визнати незаконною бездіяльність групи слідчих в кримінальному провадженні та групи прокурорів, що здійснює процесуальне керівництво в ньому, щодо незаконного утримання та неповернення транспортного засобу особі, яка є спадкоємцем власника.

В суді представник потерпілого підтримав вимоги свого звернення, просить про ухвалення рішення на його користь.

Слідчі, чиї дії та бездіяльність оскаржуються ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ), належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, до суду не з`явились з невідомих причин, що в силу ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає здійсненню судового розгляду.

Прокурор знаходить скаргу в частині вимог про повернення транспортного засобу заявнику такою, що грунтується на законі.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані ними фактичні дані, слідчий суддя знаходить скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

В силу ст. 2 КПК У країни завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Слідчим суддею встановлено, що під час огляду місця події від 09.04.2019 року тимчасово вилучений та визнаний речовим доказом, в також переданий на зберігання особі, у якої був вилучений, а саме: ОСОБА_10 , автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , чия смерть сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З семантики іменника «вилучення» та наведеного в статті 167 КПК України поняття «тимчасове вилучення майна» випливає, що вилученням є фактичне позбавлення особи, у володінні якої перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
За змістом ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майн; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Як встановлено слідчим суддею, з клопотанням про накладення арешту на означене майно слідчий до слідчого судді не звертався.
Виходячи з аналізу наведених положень кримінального процесуального законодавства про тимчасове вилучення майна, дії слідчого з вилучення вказаного транспортного засобу з одночасним переданням його на зберігання тій особі, у якої воно було вилучено, суперечать змісту вчиненої дії, оскільки вилучення у особи предметів матеріального світу пов`язано з обмеженням цієї особи в доступі до вилученого, і самі по собі свідчать про те, що таке передання не грунтується на законі.
Статтею 98 КПК України внормовано поняття речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В силу ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Окрім наведених міркувань, постановляючи про задоволення скарги в частині вимог про передачу автомобіля на зберігання іншій особі, суддя виходить з того, що транспортний засіб правомірно визнаний речовим доказом як об`єкт злочинного посягання, і в такому випадку у відповідності до наведеної статті 100 КПК України має бути якнайшвидше повернутий володільцю.
Наданими слідчому судді фактичними даними доведено, що заявник є спадкоємцем особи, якій за життя належав вказаний транспортний засіб, вона вчинила дії з прийняття спадщини, тому має всі підстави для зберігання автомобіля до вирішення його долі судовим рішенням.

Вимоги скарги про визнання дій та бездіяльності слідчих і процесуальних прокурорів у вказаному провадженні задоволенню не підлягають, оскільки статтею 307 КПК України, яка містить вичерпний перелік рішень слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора під час досудового розслідування, такий спосіб захисту прав учасників кримінального провадження на досудовому розслідуванні, як визнання дій та бездіяльності незаконними, не передбачений

Керуючись ст. ст. 2, 36, 39, 40, 98, 100, 167-171, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Скаргу представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчих, уповноважених на здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під номером 0000828 за ознаками кримінального правопорушення, що передбачене ст. 366 КК України, передати автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом в цьому провадженні і переданий постановою слідчого ОСОБА_6 від 09.04.2019 року на зберігання ОСОБА_10 , на зберігання ОСОБА_3 .

Зобов`язати прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням означеного кримінального провадження, вжити заходів контролю за виконанням слідчими цієї процесуальної дії.

Інші вимоги скарги залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1