Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
279/5320/18
1-кс/279/1930/18

У Х В А Л А
іменем України

12 листопада 2018 року

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001819 від 11.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.289,ч.3 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області звернувся з клопотанням про арешт майна по досудовому провадженню №0001819 від 11.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.289,ч.3 КК України, в якому вказав, що 11.11.2018 року, в 03 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , спрямованою на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, знаходячись неподалік від автобусної зупинки с.М.Зубівщина Коростенського району, на автодорозі "Київ-Ковель", із застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, яке виразилось в тому, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в салоні автомобіля "Део ланос" під керуванням ОСОБА_6 , удушували дерев`яною палицею потерпілого ОСОБА_6 , після чого нанесли чисельні удари потерпілому по голові, обличчі та грудній клітці кулаками рук та ногами, після чого заволоділи автомобілем "Део ланос", 2004 р.в., реєстраційний № НОМЕР_1 , чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 90 000 гривень.

11 листопада 2018 року слідчим відділенням Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області, відомості про вказане кримінальне правопорушення, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001819, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

В ході огляду місця події 11.11.2018 в с. Грозине Коростенського району, між вулицями Мічуріна та Шкільною поблизу будівлі амбулаторії в каналізаційному колодязі було виявлено та вилучено до Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 .

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вищевказані речі - мають значення для встановлення істини у провадженні, та можуть бути використані як докази доведення вини ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину.

У зв`язку з цим вищезазначені речі, були приєднані до матеріалів кримінального провадження №0001819 від 11 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України в якості речових доказів.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вилучені предмети та речі, які були використані як знаряддя злочину, свідчать про присутність на місці скоєння злочину особи причетної до скоєного злочину, у випадку не накладення на них арешту, можуть бути зіпсовані, знищені, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, збереження речей які є речовими доказами клопотав про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 .

Дослідивши матеріали досудового та судового проваджень судом встановлено, що дані по вказаному в клопотанні факту 11.11.2018 року СВ Коростенського ВП ГУНП України в Житомирській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001819 за ознаками злочину, передбаченого ст.289,ч.3 КК України.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 вилучено під час огляду 11.11.2018 року, визнано речовим доказом.

Відповідно до ст.171,ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.

Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення :

1) збереження речових доказів.

У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Судом встановлено, що є всі підстави вважати, що вилучена річ може бути предметом злочинного посягання, тому може бути використана як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Повернення вилученого майна може призвести до його зникнення чи знищення.

Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.
Відповідно до ст.173 КПК України суд прийшов до висновку, що слідчим доведено необхідність арешту зазначеного вище майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що заявлене клопотання містить достатньо даних про майно, та належну обґрунтованість підстав для арешту майна, воно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.167, 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 з забороною розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Копія згідно оригіналу