ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/1438/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/321/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 22 січня 2018 року, стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 22 січня 2018 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Мосьпанове Чугуївського району Харківської області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою 8 класів, розлучений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз: 08.02.2011 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений умовно достроково на невідбутий строк 1 місяць, на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.09.2013 року
визнаний винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України з призначенням покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі,
- за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна, 03.04.2017 року о 19 годині 00 хвилин, керуючись корисливим мотивом, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де проник до приміщення літньої кухні, відчинивши засувку, звідки таємно викрав пральну машинку, вартістю 70,00 грн., газову пічку, вартістю 98,00 грн., та металеву бочку, вартістю 45,50 грн., які погрузив на тачку, яку привіз з собою, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 213,50 грн.

Крім того, в період з 07 по 13 червня 2017 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в домоволодінні АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_9 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав з кімнати нетбук марки «ASUS», модель «Еее 1001 РХ», вартістю 2500,00 грн., завдавши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_9 на вказану суму.

Крім того, в період з 07 по 13 червня 2017 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи в домоволодінні АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_8 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав три господарчі бідони, об`ємом 10 л кожний, загальною вагою 18 кг, вартістю 414,00 грн., завдавши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_8 на вказану суму.

Крім того, 06.07.2017 року в 03 години 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, умисно, проник через город на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_10 , звідки викрав велосипед Power JET 01, красного кольору, вартістю 2183,00 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, 14.07.2017 року в 00 години 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, умисно, проник через город на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_11 , звідки викрав велосипед «Україна», вартістю 356,00 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 22 січня 2018 року змінити в частині призначеного покарання шляхом його пом`якшення та застосуванням ст.ст. 66-1,69 КК України, а також застосувати до нього норми Закону України «Про амністію у 2016 році».

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд призначаючи покарання не в повному обсязі врахував всі пом`якшуючі його вину обставини, а саме: визнання вини, щиросердне каяття, наявність у нього захворювання - туберкульоз легенів, у зв`язку з чим він у 2004 році перебував на лікуванні в ВК №17.

Вислухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме. Врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів; конкретні обставини справи; обставини , що пом`якшують та обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, який будучи раніше судимим та звільнившись з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення анологічного корисливого злочину, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин.

Відповідно до ст. 66 КК України, судом враховано наявність обставини, що пом`якшує покарання- щирого каяття. Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 за епізодами крадіжки нетбука ОСОБА_9 , бідонів ОСОБА_8 , велосипедів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суд визнав скоєння злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Отже за наявності обставини , що обтяжує покарання, положення ст. 69-1 КК України застосовні бути не можуть . Окрім того ОСОБА_7 призначено покарання , яке не перевищує двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, а саме ч.3 ст. 185 КК України.

Застосування ст. 69 КК України можливе лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. Стосовно ОСОБА_7 обставиною , що пом`якшує покарання визнано лише щире каяття. Враховуючи, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, але відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нові тяжкі злочини проти власності, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особи та установку на особисте збагачення шляхом скоєння злочинів, підстав для застосування ст. 69 КК України колегія суддів не вбачає.

Тому колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 , відповідає тяжкості скоєнних ним кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, підстав вважати призначене покарання явно несправедливим у зв`язку із суворістю колегія суддів не має.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», колегія суддів залишає без задоволення, оскільки, відповідно до ст. 1 Закону, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України. Оскільки ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин , то його звільнення на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» є неможливим.

Інших підстав для застосування амністії обвинувачений не навів.

Таким чином вирок суду є законним та обґрунтованим, в зав`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 22 січня 2018 року,стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання, призначеного вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 22 січня 2018 року, стосовно ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 10 серпня 2017 року до 20 грудня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:
Судді: