ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/868/19 Справа № 210/2102/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , та прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000498, стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-
за участю:
прокурора ОСОБА_10 ,
обвинуваченого
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_9 ,
захисника
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду ОСОБА_9 визнано винним та призначено покарання за ч.2 ст. 185 КК України, у виді одного року позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався. Вирішено питання з речовими доказами.
Судом І інстанції встановлено, що ОСОБА_9 10 березня 2018 року приблизно об 11 год. 30 хв., діючи повторно, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, впевнившись в тому, що його дії носять таємний характер та його ніхто не бачить, підійшов до належного потерпілому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіля КАМАЗ « НОМЕР_1 », що знаходився на узбіччі проїжджої частини дороги, навпроти автозаправочної станції SUNOIL, розташованої за адресою: вул. Нікопольське Шосе, 1а в Металургійному районі м. Кривого Рогу, з якого таємно зняв два акумулятори марки MUTLU 6 CT-190Ah, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1136/18 від 10.04.2018 складає 11844,66 грн., після чого маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, з місця вчинення злочину зник, завдавши ОСОБА_11 майнового збитку на вказану суму.

Вимоги апеляційних скарг та узагальненні доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок суду стосовно ОСОБА_9 змінити та призначити покарання за ч.2 ст. 185 КК України, у виді одного року позбавлення волі і на підстіві ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим терміном один рік.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що вирок суду є незаконним в частині призначення ОСОБА_9 покарання, оскільки судом І інстанції не враховано пом`якшуючі обставини, а саме: щире каяття, співпрацю зі слідством у розкритті злочину, відшкодування шкоди завданої злочинним шляхом, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання. Крім того захисник вказує, що його підзахисний має постійне місце проживання та реєстрації де характеризується посередньо, проживає разом із дружиною, яка є інвалідом, має малолітнього сина, а також на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, тому апелянт вважає, що справедливим і достатнім для виправлення винного буде покарання із застосуванням іспитового строку.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду відносно ОСОБА_9 змінити та у мотивувальну частину рішення включити обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину зазначаючи про наявність у обвинуваченого не знятих та не погашених у встановленому законом порядку судимості.

Позиція учасників апеляційного процесу.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_6 підтримали вимоги апеляційної скарги захисника, а в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити.
Прокурор в судовому засіданні просила вирок суду залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги захисника та прокурора слід залишити без задоволення.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч.2 ст. 182 КК України, у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, в апеляційних скаргах не оспорюються, тому апеляційним судом не перевіряються.
Доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального злочину та особі обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки у суда першої інстанції були підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність ( ст.50 КК України)
Суд першої інстанції призначаючи основне покарання ОСОБА_9 дотримався вимог даного Закону.
Так, суд врахував тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, який відповідно до класифікації злочинів, передбачених ст. 12 КК України, є середньої тяжкості, особу винного, який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, має не погашену судимість, перебуває під диспансерним наглядом лікаря-нарколога з листопада 2006 року, з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками, знятий з під нагляду 22 лютого 2008 року через відсутність відомостей що підтверджується довідкою КЗ Криворізького психоневрологічного диспансера Дніпропетровської обласної ради (Т.2 а.к.п. 37), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що також підтверджується відповідною довідкою(Т.2 а.к.п.36), одружений, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження(Т.2 а.к.п. 39), не працює, відповідно до характеристики за місцем проживання характеризується посередньо(Т.2 а.к.п.38).
Обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до вимог ч.1 ст. 66 КК України, суд першої інстанції визнав: щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання на підставі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Судом було враховано всі зазначені обставини, тому обґрунтовано призначено ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст. 185 КК України, у виді одного року позбавлення волі.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про можливість звільнення ОСОБА_13 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, то колегія суддів вважає, що в апеляційній скаргі відсутні переконливі доводи, які б спростували висновок суду першої інстанції щодо призначення основного покарання, а також свідчили б про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у місцях позбавлення волі, так як обвинувачений раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, має не погашену та не зняту судимість. Ті обставини, на які захисник посилається в апеляційній скарзі враховувалися судом І інстанції під час призначення покарання. При цьому судом І інстанції розглядалося питання щодо наявності підстав для застосування положень статтей 69 та 75 КК України, яких під час судового розгляду не встановлено.
Колегія суддів вважає, що саме визначений судом строк покарання є необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, воно відповідає вимогам ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про необхідність включення в мотивувальну частину вироку суду обставину, яка обтяжує ОСОБА_9 покарання рецидив злочину, то апеляційний суд приходить до такого висновку.
Як зазначалося раніше відповідно до ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а згідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, рецидив злочинів є обставиною, що обтяжує покарання та підлягає врахуванню при призначенні покарання.
Дані вимоги закону судом першої інстанції враховувалися під час призначення покарання ОСОБА_9 , як і те, що обвинувачений раніше судимий і судимість за вчинення злочину не знята і не погашена. Крім того, хоч рецидив злочину впливає на вид та міру покарання, однак прокурор не ставить питання про часткове скасування вироку у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, не оскаржує порядок його відбування і не ставить питання про призначення більш суворого покарання відповідно до ч. 2 ст. 409, п. 2 ч. 1 ст. 420, ч. 1 ст. 421 КПК України.
Разом з цим відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості про обставини, що обтяжують чи пом`якшують покарання, проте у обвинувальному акті, така обставина, що обтяжує покарання як рецидив злочину, не зазначена.
Таким чином, доводи вказані в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів розцінює як формальні та такі, що не є достатньою підставою для зміни чи скасування вироку на підставі пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, враховуючи, що вид і розмір покарання не оскаржуються сторонами кримінального провадження, а доповнення мотивувальної частини вироку відомостями про які зазначає прокурор в своїй скарзі, істотно не впливають на зміст вироку та його законність, обґрунтованість та вмотивованість, а їх відсутність не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального в розумінні ст. 412 КПК України.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому апеляційні скарги захисника та прокурора не підлягають задоволенню.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , та прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_9 за ч.2 ст. 185 КК України залишити без змін.
На ухвалу апеляційного суду протягом трьох місяців з дня оголошення може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Кримінального касаційного суду Верховного Суду.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4