Справа № 481/106/19
Провадж.№ 1-кс/481/96/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг, Миколаївської області заяву про відвід судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000648 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження № 0000648 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

07 березня 2019 року в судовому засіданні захисником ОСОБА_5 , заявлено відвід головуючій судді ОСОБА_7 .

У своїй заяві про відвід, захисник ОСОБА_5 , посилається на те, що суддя ОСОБА_7 є упередженою щодо обвинуваченого та захисника. До такого висновку він прийшов з урахуванням таких обставин. Суддя не повідомила належним чином його, як захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , залученого на досудовому розслідуванні 14.01.2019 року, про час проведення підготовчого судового засідання, яке було призначене на 22.01.2019 року; розглянула клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, у відсутність його, як захисника обвинуваченого; безпідставно винесла ухвалу про призначення обвинуваченому іншого захисника для участі в окремій процесуальній дії, а саме розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою; не дивлячись на те, що обвинувачений проти захисту його інтересів іншим захисником заперечував, просячи відкласти судовий розгляд клопотання на іншу дату, повторивши виклик захисника, що дозволяв час тримання ОСОБА_4 під вартою, не врахувала його думку та пояснення, упереджено провела судовий розгляд, за яким винесла рішення про задоволення клопотання прокурора, чим грубо порушила вимоги .13 ч.1 ст.17 КПК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 свою заяву про відвід підтримав та додав, що судом було порушено рівність учасників процесу, допущено незабезпечення права на захист та порушення етичних норм судді.

Крім того, захисник вказав, що суддею 22.01.2019 року було призначено судовий розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та розглянуто таке клопотання поза межами робочого часу в період часу з 17:45 по 19:04.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заяву свого захисника та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про відвід судді, посилаючись на те, що захисником обвинуваченого не наведені належні підстави для відводу, передбачені чиним КПК України.

Суддя ОСОБА_7 не подала особистих пояснень щодо заяви про відвід, хоча була належно повідомлена про час судового розгляду.

Дослідивши доводи, викладені в заяві про відвід, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали заяви про відвід, а також диск з технічним записом судового процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ст. 8, 15 Кодексу суддівської етики суддя повинен здійснювати судочинство в межах та порядку, визначених процесуальним законом, і виявляти при цьому тактовність, ввічливість, витримку й повагу до учасників судового процесу та інших осіб, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

В силу змісту ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених Резолюцією № 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 pоку, визнається як основоположний принцип надання в рівній мірі кожній особі права на розгляд її справи, що пов`язана зі встановленням її прав та обов`язків, а також з питанням її винуватості у скоєнні кримінального злочину, незалежним судом, на засадах справедливості та безсторонності, на відкритому судовому засіданні у встановленому законом порядку, беручи до уваги те, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві, нижченаведені принципи мають на меті встановлення стандартів етичної поведінки суддів. Вони адресовані суддям для використання як інструкції, а також судовим органам для використання як базових принципів регламентації поведінки суддів. Крім того, вони покликані сприяти кращому розумінню та підтримці здійснення правосуддя з боку представників виконавчої та законодавчої влади, адвокатів та суспільства в цілому.

Згідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. UnitedKingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд рекомендує визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (FerrantelliandSantangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Відповідно до ч. 5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Захисник мотивував свою заяву приведенням фактів порушення суддею вимог п.13 ч.1 ст.17 КПК України, а саме порушенням права обвинуваченого на захист, що виражалось у неповідомленні захисника про дату, час і місце розгляду справи та призначенні іншого захисника без згоди обвинуваченого.

Перевіривши зазначені посилання, суд не знайшов переконливих доказів належного повідомлення судом захисника ОСОБА_5 про час розгляду справи.

Так, з копії журналу переданих та отриманих телефонограм Новобузького районного суду вбачається повідомлення секретарем судового засідання ОСОБА_8 захисника ОСОБА_5 про розгляд справи судом, що призначена на 22.01.2019 року о 15 годині 30 хвилин, але дати та часу передавання такої телефонограми не зазначено, що ставить під сумнів завчасність такого повідомлення.

Також при перевірці, доставки СМС повідомлення (повістка про виклик до суду в кримінальному провадженні) про призначення судового розгляду кримінального провадження № 481/106/19, яке направлялось захиснику ОСОБА_5 на номер , 21.01.2019 року о 14.31.13, вбачається, що доставлене таке повідомлення було одержувачу 28.01.2019 року о 20:58:00.

Тобто на час розгляду справи, яка розпочалась, як слідує з журналу судового засідання 22.01.2019 року о 15:57:07 (а.с.72-74), в розпорядженні суду не було доказів про те, що захисник обвинуваченого завчасно та належно повідомлений про час проведення судового розгляду .

В подальшому, при вирішенні питання про залучення іншого захисника на проведення окремої процесуальної дії, відповідно до вимог ч.1 ст.53 КПК України, суд не звернув увагу на відсутність доказів завчасного та належного повідомлення про час проведення судового розгляду вже залученого по справі захисника, вказавши в ухвалі від 22.01.2019 року протилежне, чим порушив приписи вищевказаної норми закону.

З урахуванням того, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 спливав 23.01.2019 року, судовий розгляд можливо було відкласти, забезпечивши участь захисника, який безпосередньо приймав участь у цьому кримінальному провадженні, без призначення іншого захисника для проведення окремої процесуальної дії.

Викладене викликало обгрунтовані сумніви у сторони захисту щодо неупередженості судді у розгляді кримінального провадження до сторони захисту та обвинуваченого, що також підтверджено матеріалами справи та відеозаписом судового засідання від 22.01.2019 року, а тому, на думку суду, заява захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_7 від участі у розгляді кримінального провадження (справа № 481/106/19, провадження № 1-кп/481/74/2019 ) підлягає задоволенню.

Керуючись ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", п.1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів, ст. 55 Конституції України, ст. 8,15 Кодексу суддівської етики, ст.ст. 75,80,81,369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_7 від участі в розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України (справа № 481/106/19, провадження № 1-кп/481/74/2019 ) задовольнити.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає та набирає чинності з моменту її проголошення.

Ухвала в повному обсязі проголошена 15.03.2019 року о 14 годині 50 хвилин.

Суддя Новобузького районного суду ОСОБА_1