справа № 278/562/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яроповичі Андрушівського району Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, приватного підприємця, неодруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , несудимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 вчинив умисний злочин при наступних обставинах.

Так, 26 січня 2019 року близько 13 години, ОСОБА_4 перебував в одній з кімнат будинку АДРЕСА_3 , де у нього виник конфлікт з ОСОБА_5 , в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій умисел, в цей час та місці ОСОБА_4 наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді черепно-мозкової травми та лицьової травми у вигляді синця і садна на обличчі, закритого перелому кісток носа, струсу головного мозку.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.

Беручи до уваги, що зазначені обставини ніким не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого та аналізом доказів, що характеризують його особу.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, є умисним злочином невеликої тяжкості проти здоров`я людини.

ОСОБА_4 не судимий, приватний підприємець, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого, відсутність обтяжуючих та наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, які в сукупності із наведеним та виключно позитивними характеристиками обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, позиції прокурора та потерпілого, останній, зокрема, не наполягав на суворості покарання, суд дійшов висновку, що покаранням, достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів, буде мінімальний штраф, передбаченого санкцією частини статті.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено позов про стягнення з обвинуваченого 6888 грн. 15 коп. матеріальної шкоди та 30000 грн. моральної шкоди, заподіяної злочином. Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого 6888 грн. 15 коп. витрат на лікування підлягають задоволенню в повному обсязі як такі, що визнанні обвинуваченим в повному обсязі.

При вирішенні позову в частині стягнення моральної шкоди суд керується відповідними положеннями Цивільного Кодексу України. Зокрема, відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої. Враховуючи характер вчиненого злочину, матеріальний стан ОСОБА_4 , глибину душевних страждань потерпілого ОСОБА_5 , а також виходячи із засад розумності та справедливості, суд задовольняє вимогу про стягнення моральної шкоди частково.

Даних про процесуальні витрати матеріали провадження не містять. Речовий доказ підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 6888 (шість тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 15 коп. матеріальної шкоди та 500 (п`ятсот) гривень моральної шкоди, заподіяної злочином.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ DVD диск, залишити в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

головуючий ОСОБА_1