У Х В А Л А

03 грудня 2018 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Рівненського міського суду надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що голова Степангородської сільської ради ОСОБА_5 , являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, у порушення вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України, ст.ст. 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи своє службове становище, з метою незаконного збагачення, 21 листопада 2018 року близько 13 години, перебуваючи у кафе «Володимирчанка», що за знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вимагав та отримав від громадянина ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1000 доларів США за не перешкоджання у здійсненні підприємницької діяльності його дружині ОСОБА_7 .
Одразу після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_5 було затримано працівниками поліції, а також проведено огляд місця події в кафе «Володимирчанка», що за знаходиться за адресою: вул. Стуса, 1, в смт. Володимирець Рівненської області, в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1000 доларів США, які останній отримав в якості неправомірної вигоди, сумку чорного кольору, а також мобільний телефон марки «Хуавей» з сім-карткою «Київстар».

Вказані речі являються речовими доказами у кримінальному провадженні, тому слідчий просить клопотання задовольнити.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення слідчого в судовому засіданні, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що у проваджені СУ ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000561 від 07.11.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час проведення огляду місця події в кафе «Володимирчанка», що за знаходиться за адресою: вул. Стуса, 1, в смт. Володимирець Рівненської області, було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1000 доларів США, сумку чорного кольору, а також мобільний телефон марки «Хуавей» з сім-карткою «Київстар».

Накладення арешту на вищевказане майно, яке є речовими доказами, дасть можливість проведенню ряду експертиз. Крім того, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 368 КК України, а тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 1000 доларів США, сумку чорного кольору, а також мобільний телефон марки «Хуавей» з сім-карткою «Київстар», належні ОСОБА_5 , до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1