Справа № 539/4507/18
Провадження № 1-кс/539/1662/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.11. 2018 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
26.11.2018 року ст.слідчий Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним клопотанням в якому просить: накласти арешт на майно, а саме: на автомобіль «ГАЗ 2705» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 у багажному відділенні якого була розсувна драбина, мотузка з точильним каменем, 13 мотків електрокабелю, металеві кусачки, який залишити на майданчику внутрішнього двору Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області; на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ГАЗ 2705» НОМЕР_2 та ключі від нього, які залишити на зберіганні у камері зберігання речових доказів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області.
В обґрунтування клопотання зазначено, що накладення арешту на вищевказане майно необхідне для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального правопорушення, для збереження інформації та для встановлення всіх обставин вчиненого злочину.
Слідчий, прокурор, володілець, власник майна в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.
Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
В обгрунтування необхідності накладення арешту слідчим в клопотанні зазначене наступне.
24.11.2018 року близько 03 год. 00 хв., ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , знаходячись на 184-185 км Солоницького перегону Лубни-Солониця, неподалік с. Терни Лубенського району, Полтавської області, шляхом вільного доступу, таємно демонтували та викрали 14 прольотів алюмінієвого електрокабеля належного Південній залізниці, після чого намагалися покинути місце вчинення злочину, тим самим виконали усі дії, які вважали за необхідне для доведення злочину до кінця але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, так як були помічені працівниками залізничної станції та їхні дії були припинені працівниками поліції.
В ході огляду місця події на ділянці місцевості, що розташована біля залізничних колій Південної залізниці на 184-185 км неподалік перегон Лубни-Солониця, поблизу с. Терни Лубенського району Полтавської області було вилучено автомобіль «ГАЗ 2705» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , у багажному відділенні якого була розсувна драбина, мотузка з точильним каменем, 13 мотків електрокабелю, металеві кусачки та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке належить ПАТ КБ «Приватбанк». Під час огляду ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили, що вони дійсно зрізали електрокабель, однак покласти його до автомобіля не встигли та не змогли покинути місце вчинення злочину.
24.11.2018 р. постановою слідчого вилучений автомобіль «ГАЗ 2705» д.н.з. НОМЕР_1 у багажному відділенні якого була розсувна драбина, мотузка з точильним каменем, 13 мотків електрокабелю, металеві кусачки, було поміщено на майданчик до внутрішнього двору Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області. Ключі від автомобіля «ГАЗ 2705», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 - опечатано та поміщено до кімнати зберігання речових доказів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області.
Старший слідчий СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області вважає, що є достатні підстави вважати, що вилучений автомобіль «ГАЗ 2705» д.н.з. НОМЕР_1 , у багажному відділенні якого була розсувна драбина, мотузка з точильним каменем, 13 мотків електрокабелю, металеві кусачки, а також ключі від автомобіля «ГАЗ 2705» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , є засобом та знаряддям за допомогою яких було вчинено даний злочин, та можуть містити на собі слідову інформацію вчинення злочину.
Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У відповідності до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Слідчим суддею встановлено, що автомобіль «ГАЗ 2705» д.н.з. НОМЕР_1 , на який слідчий просить накласти арешт належить на праві власності АТ КБ «Приватбанк».
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Вважаю, що слідчим не обґрунтовано та не доведено, яким саме чином автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від автомобілю можуть бути засобом та знаряддям, за допомогою яких було вчинено злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а тим паче, яку саме слідову інформацію вказані речі можуть містити на собі. Тобто, вищезазначене вилучене майно не відноситься до переліку, передбаченого вказаною вище нормою Закону, а тому не підлягає арешту, оскільки речовий доказ забезпечує збереження на собі слідів правопорушення, а в даному випадку автомобіль, ключі та свідоцтво про реєстрацію не зберігають на собі слідів злочину, які можуть бути втрачені, внаслідок певних обставин.
Також, слідчій суддя, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України враховує наслідки арешту майна для третіх осіб. Так, слідчий просить залишити автомобіль на майданчику внутрішнього двору Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області, який не є належним чином обладнаний та не відповідає нормам законодавства, які пред`являються до подібних територій. Також слідчим не наведено переліку слідчих дій, які планується провести, що є необхідним при розгляді вказаних заходів забезпечення кримінального провадження.
З огляду на викладене вище, слідчий суддя вважає, що слідчим не була доведена суду необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який йдеться в клопотанні, що він виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, якій належить майно, що є правові підстави для такого арешту. В даному випадку обмеження права власності є не співрозмірним завданням кримінального провадження.
В той же час, вважаю за необхідне задовольнити клопотання в частині накладення арешту на речі, які знаходяться в багажному відділенні автомобіля «ГАЗ 2705» д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: розсувну драбину, мотузку з точильним каменем, 13 мотків електрокабелю, металеві кусачки, оскільки перелічені речі можуть бути речовими доказами в цьому кримінальному провадженні.
За правилами ст.169 Кримінального процесуального кодексу України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Керуючись ст. ст. 169-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
Накласти арешт на розсувну драбину, мотузку з точильним каменем, 13 мотків електрокабелю, металеві кусачки, які знаходяться в багажному відділенні автомобіля «ГАЗ 2705» д.н.з. НОМЕР_1 , які залишити на зберіганні у камері зберігання речових доказів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області.
Майно та речі: : автомобіль «ГАЗ 2705» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ГАЗ 2705» НОМЕР_2 та ключі від нього повернути особі, яка має право на відповідній правовій підставі володіти зазначеним транспортним засобом негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1