У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю:

адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 ,

прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду м.Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 09.09.2016 року,-

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 09.09.2016 року.

Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.10.2017 року у справі №760/21703/17 накладено арешт на майно, яке нібито належало ОСОБА_4 , зокрема, на легковий автомобіль марки Mercedes-Benz S 500С, 2003 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя виходив з того, що майно, належне ОСОБА_4 на праві власності, може підлягати конфіскації в разі визнання останнього винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Разом з тим ОСОБА_4 вважає, що слідчий суддя ухвалив рішення про накладення арешту на майно на підставі недостовірної інформації, наданої стороною обвинувачення, без повного з`ясування обставин щодо правового режиму майна та його власника, а також допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону (зокрема, статей 132, 170, 172, 173, 372 КПК України), у зв`язку з чим арешт майна підлягає скасуванню.

Як вказується в клопотанні, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що власником всього майна, на яке було накладено арешт, був ОСОБА_4 . Проте зазначений висновок слідчого судді не відповідає дійсності з огляду на таке.

Так, листом від 01.11.2017 р. № 31/26-709аз Регіональний сервісний центр МВС України в м.Києві підтвердив представнику ОСОБА_4 , що легковий автомобіль марки Mercedes-Benz S 500С, 2003 року випуску, об`єм двигуна 4966 куб.см., зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , дата реєстрації 03.02.2017 року.

Аналогічну інформацію стороні обвинувачення надав і Регіональний сервісний центр МВС України в Київській області, який листом від 06.11.2017 року № 31/10-4827 повідомив, що накласти арешт на транспортний засіб «Mercedes-Benz S 500С» неможливо, оскільки він перереєстрований на іншого власника.

Оскільки власником легкового автомобілю «Mercedes-Benz S 8 500С» є ОСОБА_6 , яка не є стороною даного кримінального провадження, то, відповідно, і накладення арешту з метою подальшої конфіскації як міри покарання є необґрунтованим та суперечить нормам матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 7, 9, 10, 16, 24, 26, 45, 46, 173, 174 КПК України, адвокат ОСОБА_3 просив скасувати арешт майна, необгрунтовано накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.10.2017 року у справі №760/21703/17, в частині накладення арешту на легковий автомобіль марки Mercedes-Benz S 500С, 2003 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі, з підстав, викладених у ньому.

Прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, пояснив, зокрема, що на день накладення арешту була наявна інформація про належність вказаного автомобіля ОСОБА_4 , з чого, власне, і виходив слідчий суддя, накладаючи арешт.

Дослідивши клопотання, додані до нього матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання виходячи з такого.

Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Як передбачено п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з чч.1, 2, 5 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як передбачено чч.1, 2 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що згідно з ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 17.10.2017 (справа №760/21703/17) з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання накладено арешт на майно ОСОБА_4 , серед іншого, на легковий автомобіль марки Mercedes-Benz S 500С, 2003 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Разом з тим, слідчим суддею на підставі листа від 01.11.2017 р. № 31/26-709аз Регіонального сервісного центру МВС України в м.Києві, листа Регіонального сервісного центру МВС України в Київській області від 06.11.2017 року № 31/10-4827 встановлено, що станом на 17.10.2017 і на дату розгляду вказаного клопотання власником легкового автомобіля марки Mercedes-Benz S 500C, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_6 , а не ОСОБА_4 .

Отже, слідчий суддя доходить висновку, що на час розгляду клопотання в подальшому застосуванні арешту легкового автомобіля марки Mercedes-Benz S 500C, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , відпала потреба, що і було доведено адвокатом ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, та керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.18 ч.1 ст.3, стст.8, 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва в справі № 760/21703/17, провадження №1-кс/760/14763/17, у кримінальному провадженні за №0000319, на легковий автомобіль марки Mercedes-Benz S 500C, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .

Повернути ОСОБА_6 легковий автомобіль марки Mercedes-Benz S 500C, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1