Справа № 626/1517/18
Провадження № 1-кп/626/22/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Краснограді кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Хрестище Красноградського району Харківської області, українця, громадянина України, освіта середня - спеціальна, не одружений, не працюючий, що проживає по АДРЕСА_1 , раніше не засуджений, у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Софіївка Карлівського району Полтавської області, українця, громадянина України, одружений, не працюючий, освіта середньо-спеціальна, проживає по АДРЕСА_1 , раніше не засуджений , у вчиненні злочину , передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_5 та особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме, 09 квітня 2018 року, з корисливих мотивів, у вечірній час, з території садиби за адресою: АДРЕСА_2 викрали майно ОСОБА_6 , загальною вагою 86 кг., що коштувало за висновком судово-товарознавчої експертизи № 10089 від 25.06.2018 року 447,2 грн. Всього своїми діями ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме, завдали потерпілій збитки на 447,2 грн. Викраденим майном розпорядилися на свій розсуд.

У пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні винними себе визнали повністю, дати пояснення погодилися.

Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю. Не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, підтвердивши обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Просив суворо його не карати і розкаявся у скоєному злочині. Обвинувачений ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України винним себе визнав повністю та не заперечував, що 09 квітня 2018 року він разом зі своїми знайомими вчинив крадіжку, просив суворо його не карати.

Суд вважає доведеним, що обвинувачені 09 квітня 2018 року умисно, таємно, із корисливих спонукань, групою осіб вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), та з проникненням до сховища, ці дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.3 ст. 185 КК України є тяжким.

Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебувають.

Обставинами, які пом"якшують покарання, згідно зі ст.66 КК України , суд вважає те, що обвинувачені розкаялися у вчиненому. Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, не встановлені.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 ст.50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Враховуючи вищезазначене, суд враховує при призначенні покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що злочинні дії не заподіяли тяжких наслідків, викрадене майно повернуто власнику, наявність пом`якшуючих обставин, позицію сторони обвинувачення висловлену в судових дебатах, та приходить до переконання про можливість звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. З цих підстав суд вважає вірним відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік та з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вартість витрат на залучення експертів суд рахує вірним стягнути із обвинувачених відповідно до ст.124 КПК України. Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік. Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на нього наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді трьох років позбавлення. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік. Згідно з ч.1ст.76 КК України, покласти на нього наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, передані на зберігання ОСОБА_6 - вважати повернутими власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 238,3 грн., стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в розмірі 238,3 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім- надіслати поштою.

Головуюча ОСОБА_1