ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/158/18 Справа № 185/2403/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000480 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2018 року, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лозова Харківської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, одруженої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима:
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2018 року ОСОБА_7 визнано винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 10 днів.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 1 рік 10 днів.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 300 грн.
Вирішено питання речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.
Згідно з вироком суду, обвинувачену ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, за таких обставин.
ОСОБА_7 , 03.02.2018 року о 19 год. 50 хв. знаходилась в приміщенні супермаркету «Варус-29», що розташований по вулиці Челюскінцев, 14-а в місті Павлограді Дніпропетровської області. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на таємне заволодіння чужим майном, а саме товарами, що знаходяться у супермаркеті «Варус-29», що належить ТОВ «Омега» (). 03.02.2018 року, приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів проходячи по приміщенню супермаркету «Варус-29», почала складати до свого пакету товар, а саме: дуо-капсули «Персіл» автомат Експерт та гель для душу «Фа», йогурт Чорниця 250 мл., та пройшовши повз каси залишила вказаний пакет поряд з камерами схову, після чого повернулась до каси оплатила інший товар та забравши пакет з неоплаченим товаром покинула приміщення супермаркету «Варус-29». ОСОБА_7 викраденим майном розпорядилася на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 спричинила ТОВ «Омега» () матеріальний збиток на загальну суму 185 грн. 25 коп.
Крім того, ОСОБА_7 09.02.2018 року, приблизно о 19 год. 30 хв., знаходилась в приміщенні супермаркету «Варус-29», що розташований по вулиці Челюскінцев, 14-а в місті Павлограді Дніпропетровської області. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне заволодіння чужим майном, а саме товарами, що знаходяться у супермаркеті «Варус-29», що належить ТОВ «Омега» (). Так, 09.02.2018 року, приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне таємне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, діючи умисно, пройшовши по приміщенню супермаркету «Варус-29», та склавши до свого пакету товар магазину, а саме: пральний порошок «Персіл свіжість від Сілан» вагою 4,5 кг. та хліб пшеничний «Тігріс», пройшовши повз каси залишила вказаний пакет поряд з камерами схову, після чого повернулась до каси оплатила інший товар та забравши пакет з неоплаченим товаром покинула приміщення супермаркету «Варус-29». ОСОБА_7 викраденим майном розпорядилась на власний розсуд. Своїми умисним протиправними діями ОСОБА_7 спричинила ТОВ «Омега» () матеріальний збиток на загальну суму 291 грн. 58 коп.
Не погоджуючись з вказаним вироком, перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду в частині призначення покарання змінити. Вважати ОСОБА_7 засудженою за :
- ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком 80 годин;
- ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, з урахуванням ст. 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 10 днів.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор, не заперечуючи доведеність вини обвинуваченої у скоєнні нею злочинів, не оскаржуючи фактичних обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним, вважає, що зазначений вирок суду є незаконним та підлягає зміні в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги висновок Верховного Суду України та в порушення вимог кримінального закону, в якому закріплено принцип обчислення строків покарання, призначив ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 10 днів, що в свою чергу призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка просила апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
За положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Зі змісту п.4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції слід вважати неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою зміну судового рішення.
Оскільки висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень та доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні нею кримінальних правопорушень та правильність правової кваліфікації її дій за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, прокурором не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність з посиланням не неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, колегія суддів вважає слушними.
Відповідно до вимог ст. 73 КК України, строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.
Крім того, відповідно до роз`яснень, які містяться у правовому висновку Верховного Суду України, з приводу правильного обчислення строків покарання відповідно до вимог ст. 73 КК України, суди повинні спершу призначити одне з видів основного покарання за нормою, яка передбачає відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, керуючись загальними засадами призначення покарання, а потім зарахувати строк попереднього ув`язнення. І лише зарахування строку попереднього ув`язнення до фактично призначеного покарання для визначення його остаточного розміру може бути обчислено у днях ( постанова ВСУ від 01.10.2015 №5-118 кс 15).
Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VIII, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.
Судом першої інстанції призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік 10 днів.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком 1 рік 10 днів.
Відповідно до вимог ст. 63 КК України, покарання у виді позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.
Згідно зі статтею 73 КК України, строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.
Разом з тим, ОСОБА_7 всупереч встановленим вимогам закону, судом під час ухвалення вироку було призначено покарання за ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком 1 рік 10 днів, тобто з обчисленням у днях, що не передбачено зазначеними нормами закону.
Таким чином, доводи прокурора знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду. За зазначених обставин призначення засудженій покарання у виді позбавлення волі та із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України не відповідає вимогам закону, що в розумінні положень п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України дають підстави для зміни такого вироку.
Колегія суддів, у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує тяжкість вчинених ОСОБА_7 злочинів, її особу, а саме те, що обвинувачена раніше не судима, не працює, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, вину визнала у повному обсязі, до обставин, що пом`якшують покарання, відносить щире каяття та часткове відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів, вважає необхідним апеляцію прокурора задовольнити, вирок суду змінити.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України змінити в частині призначеного покарання.
Вважати ОСОБА_7 засудженою:
- за ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком 80 годин;
- за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, з урахуванням ст. 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 10 днів.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:

________________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4