Справа № 761/7071/19
Провадження № 1-кс/761/5144/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна
в с т а н о в и в :
до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна звернулась ОСОБА_3 , в обгрунтування якої зазначає, що слідчим управлінням ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004274 від 17.11.2017 року.
08.06.2018 року слідчим ГПУ проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого було вилучено 12 000 доларів США, які належать ОСОБА_3 .
Вказує, що грошові кошти не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на вилучення в ухвалі слідчого судді, оскільки вказані грошові кошти були здобуті в результаті законної діяльності.
Зазначає, що арешт на вказані грошові кошти не накладався, більше того, ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не має жодного процесуального статусу.
Враховуючи викладене просить зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0004274 від 17.11.2017 року повернути вилучені під час обшуку грошові кошти.
Скаржник в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд скарги за її відсутності.
Слідчий в судове засіданні не з`явився, причини неявки не повідомив.
Дослідивши надані документи та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004274 від 17.11.2017 року за ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України.
В межах вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.05.2018 року надано дозвіл на проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно протоколу обшуку, такий було проведено 08.06.2018 року, в ході проведення обшуку виявлено та вилучено зокрема 12 000 доларів США.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення скарги, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає наступне.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, з поміж іншого, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Так, ст. 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.
Отже, навіть тимчасове вилучення об`єктів власності є позбавленням володільця майна можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.
Застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що вилучення та утримання у будь-якої особи належного їй на законних підставах майна у спосіб або через застосування процедури, які не відповідають приписам закону, є протиправними.
Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.
Так, за положеннями ст. 2 КПК України, до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.
Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
За приписами ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відтак, оскільки ухвала слідчого судді від 12.05.2018 року передбачала дозвіл на вилучення грошових коштів, такі не вважаються тимчасово вилученим майном.
Однак, вказана обставина не надає права органу досудового розслідування здійснювати тривале утримання цього майна без належного визначення його правового статусу.
Виходячи із процесуальних норм національного законодавства, власник майна фактично позбавлений можливості оскаржити дії щодо вилучення цього майна, оскільки таке фактично утримується органом досудового розслідування на підставі ухвали слідчого про надання дозволу на проведення обшуку, яка оскарженню, як в цілому, так і в частині дозволу на вилучення майна, не підлягає.
Разом з тим, за вимогами ч. 1 ст. 100 КПК України, майно, яке визнано речовим доказом, повинно бути якнайшвидше повернуте володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу, тобто лише у разі отримання їх слідчим на підставі ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів або ж шляхом накладення на них арешту.
Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що оскільки речі і документи отримані органом досудового розслідуванням не на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів, арешт на вилучене майно накладеним не був, а отже майно повинно бути якнайшвидше повернуто володільцю.
Оскільки майно вилучено понад шість місяців назад, в силу ст. 28 КПК України, без подальшого визначення процесуального статусу вилученого майна, вважати цей строк розумним, не видається можливим.
Відтак, вищевказані обставини свідчать про необґрунтоване втручання та порушення права власності ОСОБА_3 , що не може вважатись прийнятним, як з точки зору національного, так і міжнародного законодавства.
З врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлена скарга є підставною та підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 2, 7-9,16,167, 234, 303, 307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Зобов`язати слідчих Головного управління Національної поліції у м. Києві, що входять до складу групи слідчих у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004274 від 17.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучені під час обшуку 08 червня 2018 року в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти у розмірі 12 000,00 (дванадцяти тисяч) доларів США.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1