УХВАЛА
25 січня 2019 року м.Фастів
Колегія суддів Фастівського міськрайонного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
під час судового розгляду кримінального провадження № 0003123 від 03.08.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.п. 1,5 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, -
встановила:
В провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.п. 1,5 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судовий розгляду по кримінальному провадженню щодо обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , не закінчений, а строк дії запобіжного заходу щодо обвинувачених у виді домашнього арешту закінчується 28.01.2019 року. Прокурор вказує, що обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у вчинені особливо тяжких злочинів, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Наведені та встановлені попередньою ухвалою суду ризики: переховування від суду; вчинення іншого кримінального правопорушення не зменшились та продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_6 проти клопотання прокурора заперечував, просив зняти електронний засіб контролю, оскільки він офіційно працевлаштований, електронний браслет завдає фізичного болю.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив скасувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він працює і на роботі є нічні зміни, а домашній арешт унеможливлює реалізацію права на працю, що позбавляє його заробітку.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту з носінням електронного засобу контроля обвинуваченим, оскільки ризики, на які посилається прокурор, не доведені, обвинувачені протягом дії запобіжного заходу громадський порядок не порушували, виконували обов`язки покладені на них судом. Заявив клопотання про скасування запобіжного заходу, а в разі неможливості повного скасування запобіжного заходу,застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_9 заперечувала проти клопотання прокурора, просила скасувати запобіжний захід, а в разі неможливості повного скасування запобіжного заходу, застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 28 листопада 2018 року щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту на два місяці.

Незважаючи на тяжкість санкцій статті кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії - ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості підсудного.

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. На час розгляду справи у суді, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.п. 1,5 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Як вбачається із матеріалів справи, обвинувачені вину у вчинені кримінального правопорушення не визнають, проте, постійно з`являються до суду за викликами. Будь-яких документів, які вказують на те, що обвинувачені під час досудового розслідування чи під час судового розгляду намагалися переховуватися від суду, знищити або спотворити речі чи документи, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, чи впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні суду не надано.

Тому, відсутні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, які були встановленні на час обрання запобіжного заходу. За таких обставини ризики зменшились.

Колегія суддів вважає, що подальше перебування обвинувачених під домашнім арештом буде суперечити п.п. «c» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини та принципу правової держави.

Такий висновок суду сприятиме гуманізації та підвищенню гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

За таких обставин колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

З метою забезпечення дієвості судового розгляду у кримінального провадження є доцільним покладення на обвинувчених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 наступних, передбачених у ч.5 ст.194 КПК України, обов`язків:

1) прибувати до суду за викликом; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 194, 372, 376 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:
У задоволенні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби ОСОБА_7 , ОСОБА_6 відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 такі обов`язки: 1) прибувати до суду за викликом; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ці зобов`язання застосовуються до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк до 25 березня 2019 року включно.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки: 1) прибувати до суду за викликом; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ці зобов`язання застосовуються до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк до 25 березня 2019 року включно.

Порушення умов покладених на обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обов`язків має наслідком застосовання більш жорсткого запобіжного зоходу і на них може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3