Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кп/758/991/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2018 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 1-кп/758/991/18, справа №758/15317/18, кримінальне провадження під час досудового розслідування №0003817 за підозрою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта вища, розлученого, має дитину 2016 року народження, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_4 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 , на час вчинення злочину раніше не судимого, однак засудженого:
-05 листопада 2018 року Подільським районним судом міста Києва за ч.1 ст.289 КК України до штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 тисяч гривень; штраф сплачено,
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

У невстановлений слідством час, ОСОБА_3 , перебував за адресою: м. Київ, вулиця Новомостицька, 25-Г, де побачив припаркований на парковці автомобіль «BMW 528», державний номекрний знак НОМЕР_2 , та у нього виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 , 05.09.2018, близько 20 години, перебуваючи за адресою: м. Київ, вулиця Новомостицька, побачив евакуатор «Експрес-Т», державний номерний знак НОМЕР_3 , за кермом якого перебував ОСОБА_7 , який виконував розвантаження іншого автомобіля.
ОСОБА_3 , звернувся до ОСОБА_7 та назвався працівником КП «Київблагострій», при цьому повідомивши, що необхідно здійснити евакуацію автомобіля «BMW 528» д.н.з. НОМЕР_2 .
ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, «BMW 528» державний номерний знак НОМЕР_2 , діючи під виглядом працівника КП «Київблагоустрій», замовивши послуги евакуації автомобіля, вказав водію евакуатора ОСОБА_7 завантажити автомобіль «BMW 528» д.н.з. НОМЕР_2 , та відвезти його за адресою: м. Київ, вулиця Якова Качури, 2-А.
В подальшому, водій евакуатора ОСОБА_7 , завантаживши транспортний засіб по вказівці ОСОБА_3 , відвіз його на територію гаражного кооперативу «Борщагівський-2», який розташований за адресою: місто Київ, вулиця Якова Качури 2-А, тим самим ОСОБА_3 незаконно вилучив транспортний засіб із володіння власника ОСОБА_8 всупереч його волі.
Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи №12-2/903 кримінальним правопорушенняи ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку у розмірі 173441 гривень 70 копійок.
20 листопада 2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_5 , якій на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_3 порядку передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного. ОСОБА_3 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі беззастережно визнати підозру. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинений злочин передбачений ч.2 ст.289 КК України, а саме у виді п`яти років позбавлення волі. Із застосуванням положень ст.75, ст.76 КК України строком три роки.
В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
У кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий чи потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ним угоди.
Вказана письмова згода потерпілого надана прокурором в судовому засіданні, в тому числі потерпілий дав згоду на засудження ОСОБА_3 до покарання не пов`язаного з позбавленням волі, посилався, що заподіяні збитки йому відшкодовано у повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити підозрюваному узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
ОСОБА_3 та його захисник, в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Суд роз`яснивши права підозрюваного, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.
Згідно вимог ст. 96-1; ст. 96-2 КК України до ОСОБА_3 підлягає застосуванню спеціальна конфіскація на вартість майна, яким він заволодів і розпорядився.
Згідно ст.124 КПК України з ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати на проведення експертизи у справі.
Долю речових доказів визначити згідно вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 20 листопада 2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 про визнання винуватості.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Іспитовий строк ОСОБА_3 встановити три роки.
Згідно п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В порядку передбаченому ст.96-1, 96-2 КК України конфіскувати у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 , на користь держави грошову суму сто сімдесят три тисячі чотириста сорок одну гривну 70 копійок, що відповідає вартості майна, яким він заволодів і розпорядився.
Згідно ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 , на користь держави вісімсот п`ятдесят вісім гривень на відшкодування витрат на проведення експертизи.
Згідно ст.100 КПК України речові докази, які повернуто потерпілому та підозрюваному, залишити в їх володінні як законних власників.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1