ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/2635/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1100/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Незаконне поводження зі зброєю,
бойовими припасами або вибуховими речовинами
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Харківської області та прокурора у кримінальному провадженні на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

Згідно ст. 76 ч.1 п. 1, 2 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Харківська установа виконання покарань» стосовно ОСОБА_7 - скасовано, звільнено його з-під варти в залі суду.

Вирішено долю речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.
Згідно вироку, 27.04.2018 о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_7 маючи умисел, спрямований на незаконний збут вибухової речовини, а саме ручної осколкової гранати РГД -5, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «1-травня», розташованої по вул. Горького в с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки у формі незаконного збуту вибухової речовини, а саме ручної осколкової гранати РГД-5 та бажаючи цього, незаконно збув за попередньо ідентифіковані грошові кошти у розмірі 1500 гривень громадянину з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_9 », особисті дані якого змінено в порядку ст.ст. 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», ручну осколкову гранату РГД-5, корпус якої згідно з висновком судової вибухово-технічної експертизи №64/2018 від 10.05.2018 є зарядом вибухової речовини у міцному корпусі, який споряджається бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності тротил, масою 110-115 грам, придатною до вибуху.
Крім того, 16.05.2018 о 20 годині 10 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на незаконний збут вибухового пристрою, а саме ручної осколкової гранати РГД-5, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки у формі незаконного збуту вибухового пристрою, а саме ручної осколкової гранати РГД-5 та бажаючи цього, незаконно збув за попередньо ідентифіковані грошові кошти у розмірі 1500 гривень громадянину з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_9 », особисті дані якого змінено в порядку ст.ст. 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», вибуховий пристрій - ручну осколкову гранату РГД-5 споряджену уніфікованим запалом до ручних гранат модернізованим УЗРГМ, промислового способу виготовлення, яка згідно з висновком судової вибухово-технічної експертизи №76/2018 від 23.06.2018 придатна до вибуху.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні та заступник прокурора Харківської області просять вирок в частині призначеного покарання змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання за ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням положень ст. 69-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільненими обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки з покладенням обов`язків у відповідності до ст. 76 КК України.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянти посилаються на те, що з урахуванням існування обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого щирого каяття в даному випадку належить застосовувати положення ст. 69-1 КК України, а тому максимальне покарання за ч.1 ст. 263 КК України не може перевищувати 4 роки 8 місяців позбавлення волі.
Таким чином, на думку прокурора, є підстави для зміни вироку.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційні скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України та враховано, що раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого встановлено щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Вид призначеного судом покарання за ч.1 ст. 263 КК України відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Проте при визначенні розміру покарання, колегія суддів вбачає неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.
Так відповідно до п. 6-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання Роз`яснити судам, що рішення про призначення покарання із застосуванням статті 69-1 КК у вироку має бути вмотивовано, а таке покарання не повинно перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК. Однак визначення покарання з дотриманням правил цієї норми закону можливе лише за наявності обставин, передбачених пунктами 1 та 2 частини 1 статті 66 КК (з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування або усунення заподіяної шкоди), а також при визнанні підсудним своєї вини та відсутності обставин, що обтяжують покарання. При цьому суди мають перевіряти, чи дійсно особа з`явилася із зізнанням, чи щиро покаялась або активно сприяла розкриттю злочину, чи добровільно відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду в повному обсязі та чи фактично визнає свою вину. Висновки суду з цих питань мають бути у вироку вмотивовані. Водночас добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди не враховується тоді, коли такі збитки або шкоду не заподіяно.
В даному кримінальному провадженні шкоду не завдано.
Таким чином при призначенні покарання ОСОБА_7 належить застосовувати положення ст. 69-1 КК України, а отже покарання за цією статтею КК України не може перевищувати дві третини максимального строку покарання, передбаченого санкцією статті.
Вказані обставини відповідно до ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення в частині призначеного покарання, з подальшим приведенням призначеного покарання у відповідність до вимог закону, що не погіршує становище обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області та прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - змінити.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 8 (вісім) місяців.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Згідно ст. 76 ч.1 п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді -