Справа № 528/994/18
Пров. № 1-кп /544/18/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 24.07.2018, за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівка Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, ніде не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)17.09.1975 Лисичанським міським судом Луганської області за ч.2 ст.81 КК УРСР до 5 років позбавлення волі. Звільнений 03.07.1979 по відбуттю строку покарання;

2)05.06.1981 Лисичанським міським судом Луганської області за ч.2 ст.81, ч.2 ст.140, ч.3 ст.215-3 КК УРСР до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. За вироком Микитівського районного суду м.Горлівка від 05.06.1984 за ч.1 ст. 183-3 КК УРСР визначено до остаточного відбуття покарання 4 роки 9 місяців позбавлення волі. Звільнений 15.02.1989 по відбуттю строку покарання;

3)14.02.1991 Червоноармійським міським судом Кримської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.145, ч.2 ст.215-3 КК УРСР до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 12.05.1994 по відбуттю строку покарання;

4)01.03.1996 Рубіжанським міським судом Луганської області за ст.86-1 КК України до 11 років позбавлення волі;

5)24.03.1997 Лисичанським міським судом Луганської області за ст.86-1, ч.3 ст.81, ч.2 ст.140 КК України до 11 років позбавлення волі;

6)01.03.2005 Лисичанським міським судом Луганської області за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 13.02.2007 умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 11 місяців 25 днів;

7)29.01.2009 Лисичанським міським судом Луганської області за ч.1 ст.115, ч.2 ст.125 КК України до 8 років позбавлення волі. Звільнений 22.01.2016 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 24 липня 2018 року близько 02 години 00 хвилин, перебуваючи на Привокзальному ринку, що розташований на вул. Магістральна м. Гребінка Полтавської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом злому навісного замка торгового контейнеру №13 проник до нього, звідки таємно викрав велосипед марки «Салют» вартістю згідно висновку експертизи №1299 від 06.08.2018 593,33 грн., електронний кантур марки «WeiHeng» вартістю згідно висновку експертизи №1298 від 06.08.2018 114 грн., парасольку з написом «JOHN DEERE» вартістю згідно висновку експертизи №1298 від 06.08.2018 63,33 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 770,66 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив всі обставини скоєного ним злочину, щиро розкаюється у вчиненому, просить суд суворо його не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, суд находить їх достатніми та істинними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення.

При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч.3 ст.185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 постійного місця проживання не має, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, раніше неодноразово судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття в скоєному.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину повторно та рецидив злочинів.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує висновок досудової доповіді, згідно з яким, з урахуванням інформації, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Беручи до уваги викладене, враховуючи всі обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд, приймаючи до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, вважає, що з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, та враховуючи ступінь небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації таке покарання буде адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу обвинуваченого, достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Суд вважає за необхідне згідно ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертизи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне обрати тримання під вартою з метою забезпечення виконання вироку, уникнення ризиків ухилення від суду та продовження злочинної діяльності.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити покарання за даним законом у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 10 січня 2019 року.

Речові докази: велосипед марки «Салют», який повернутий потерпілій на відповідальне зберігання, електронний кантур марки «WeiHeng», парасольку з написом « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області повернути власнику ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави в УДКСУ у Пирятинському районі витрати за проведення експертиз в кримінальному провадженні №0000210 в сумі 2860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1