ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 576/195/18 Номер провадження 11-кп/814/228/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стольне Менського району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта средня, працюючого сторожем ПрАТ «Дніпровський ринок», одруженого, раніше не судимого,проживаючого: АДРЕСА_1

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04.05.2018 року -

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04.05.2018 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обрано. Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави 8193 грн. 10 коп. судових витрат. Вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно вироку суду, 19 жовтня 2017 року близько 19 год. 10 хв. ОСОБА_8 , керуючи автомобілем КАМАЗ 5320, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом «СЗАП 8527» д.р.номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Слобідській, в с.Полошки Глухівського району з боку центру села в сторону с.Щебри, в районі будинку № 60 в порушення вимог п.п.2.3«б»,13.1,13.3 Правил дорожнього руху України, проявляючи неуважність за дорожньою обстановкою, не врахував дорожні умови, габарити транспортного засобу, яким керував та своєчасно не обрав траекторію руху з безпечним інтервалом, через що здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який стояв біля правого краю проїздної частини дороги. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого прохає вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КК України. Прохає дослідити наступні докази: протокол огляду місця події від 19.10.2017 року з фототаблицею до нього; протокол огляду місця події від 20.10.2017 року з фототаблицею до нього; протокол огляду трупа від 20.10.2017 року з фототаблицею до нього; протокол огляду транспортного засобу з фототаблицею до нього від 25.10.2017 року; протокол огляду транспортного засобу з фототаблицею до нього від 21.10.2017 року; протокол пред`явлення особи для впізнання від 20.10.2017 року; висновок судово-медичної експертизи № 88 від 08.12.2017 року; висновок судово-медичної експертизи№ 88-А від 14.01.2017 року; протокол отримання зразків для експертизи 10.11.2017 року; висновки судово імунологічних експертиз № 1350 від 14.12.2017 року, № 1351 та № 1352 від 22.12.2017 року; висновки судових медико криміналістичних експертиз № 24-357 від 22.01.2018 року, № 22-355 та 21-354 від 23.01.2018 року; висновок судово трасологічної експертизи від 29.11.2017 року; протоколи проведення слідчих експериментів із схемами до них від 02.11.2017 року та 08.11.2018 року; висновок судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 30.11.2017 року; висновок судово автотехнічної експертизи від 10.01.2018 року.

Інші учасники провадження вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника - адвоката ОСОБА_7 які підтримали у повному обсязі подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, місцевий суд повно і всебічно розглянув обставини цього провадження, проаналізував надані сторонами докази, які перевірив і оцінив з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності та дійшов до правильного висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у інкримінованому йому злочині.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України підтверджується доказами дослідженими колегією суддів апеляційної інстанції, а саме:
Показами допитаної в судовому засіданні судом першої інстанції, потерпілої ОСОБА_12 , яка показала, що 19 жовтня 2017 року в вечері вона була у своєї сусідки, а її син ОСОБА_13 в цей час з іншими дітьми гуляв на вулиці у футбол. Десь о 19 год. до них прибігла ОСОБА_14 , яка сказала, що ОСОБА_13 збив «Камаз» коли вони разом поверталися додому. Вона прибігла на місце події, де побачила тіло сина, що лежало на проїздній частині дороги. Після цього вони викликали поліцію та «швидку».
Показами свідка ОСОБА_15 , яка показала, що ввечері 19 жовтня 2017 року вона з ОСОБА_16 гуляли у футбол неподалік її будинку. Коли почало сутеніти, вони з ОСОБА_13 пішли по домівкам. Спускаючись по вул.Слобідській, вони почули позаду гуркіт автомобіля. Вони трохи пробігли вперед та зупинились на правій обочині дороги десь на відстані близько 1 метра від краю та повернулись обличчями до автомобіля. ОСОБА_13 стояв першим, а вона за ним на відстані десь півметра. При цьому вона світила ліхтариком собі під ноги. Як тільки вони повернулися, то до них уже наблизився автомобіль. Автомобіль їхав доволі швидко, а його причеп сильно «водило» із боку в бік, а тому їй було страшно стояти на обочині. Коли автомобіль проїжджав мимо, то правою частиною причепу зачепило ОСОБА_13 за плече та кинуло під його колеса. Вона побігла за автомобілем та стала кричати навздогін, але водій не зупинився. Після цього вона прибігла до рідних ОСОБА_13 та повідомила про цю подію.
Протоколом огляду місця події від 19 жовтня 2017р. з фототаблицею до нього з якого вбачається, що на проїжджій ділянці дороги по вул. Слобідській в с.Полошки Глухівського району неподалік будинку №60, виявлений труп неповнолітнього ОСОБА_17 . При огляді місця події були зафіксовані загальний вигляд місця ДТП, положення трупу потерпілого, видимі пошкодження на його тілі та одязі, а також сліди протектора автомобіля.
Протоколом огляду місця події від 20.10.2017р. з фототаблицею до нього з якого вбачається, що під час огляду автомобіля «КАМАЗ 5320» д.р.номер НОМЕР_1 з причепом «СЗАП 8527» д.р.номер НОМЕР_3 на правому борту причепа був виявлений відбиток тканини, а також був проведений загальний огляд автомобіля та зафіксований загальний вигляд малюнків протекторів коліс цього автомобіля та коліс причепа.
Протоколом огляду трупа від 20.10.2017 року з фототаблицею до нього де зафіксовані тілесні ушкодження, які були виявлені на потерпілому ОСОБА_11 .
Протоколом огляду транспортного засобу з фототаблицею до нього від 25.10.2017 року з якого вбачається, що під час огляду автомобіля «КАМАЗ 5320» д.р. номер НОМЕР_1 з причепом «СЗАП 8527» д.р.номер НОМЕР_3 на задньому правому внутрішньому колесі причепа та на кріпленні задньої правої ресори на гайці передньої скоби виявлена речовина бурого кольору.
Протоколом огляду транспортного засобу з фототаблицею до нього від 21.10.2017 року з якого слідує, що під час огляду колес автомобіля «КАМАЗ 5320» д.р. номер НОМЕР_1 з причепом «СЗАП 8527» д.р.номер НОМЕР_3 пошкоджень або деформацій на них не виявлено.
Протоколами пред`явлення особи для впізнання від 20.10.2017 року з якого вбачається, що мешканці с.Полошки Глухівського району ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , впізнали підсудного ОСОБА_8 як особу, що напередодні привозила в це село жом на автомобілі «КАМАЗ» з причепом.
Висновком судово-медичної експертизи № 88 від 08.12.2017 року з якої вбачається, що смерть потерпілого ОСОБА_11 наступила в результаті сполученої тупої травми голови, тулубу і кінцівок яка в своєму перебігу ускладнилася розвитком травматичного шоку. У потерпілого були виявлені наступні тілесні ушкодження прижиттєвого характеру: Відкрита черепно-мозкова травма: множинні садна, в тому числі на синцевій основі голови, забита рана лівої вушної раковини. Крововилив м`яких покривів голови зі сторони їх внутрішньої поверхні лобної з переходом у скроневу і тім`яну області зліва. Субарахноїдальний крововилив лівої скроневої долі головного мозку. Субарахноїдальний крововилив мозочка між лівою та правою півкулями. Поперечний перелом основи черепу. Закрита травма грудної клітини: садно краю реберної дуги зліва. Прямі та непрямі переломи ребер зправа. Розрив лівого куполу діафрагми. В ліву плевральну порожнину вистоїть доля печінки, шлунок та кишківник. Гемоторакс зліва ( рідка кров в плевральній порожнині ) 25 мл. Крововиливи правої та лівої легень. Закрита травма тазу: садно проекції краю гребня лівої тазової кості. Перелом кісток тазу. Крововилив в глибокі м`язи поперекової області. Садна нижніх кінцівок.
Вищезазначені тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету/тупих предметів. На це вказує характер та локалізація даних ушкоджень. Індивідуальні властивості будови травмуючого предмету, травмуючих предметів, деталей на тілі потерпілого та одежі не відобразилися. Однак, розташування та характер виявленних тілесних ушкоджень вказують на те, що вони могли виникнути при умовах дорожньо транспотної пригоди за обставин викладених в констатуючій частині постанови про призначення цієї експертизи. Комплекс тілесних ушкоджень голови та грудної клітини має прямий причинний зв`язок з настанням смерті потерпілого. Об`єктивних даних за якими можна б було розмежувати послідовність їхнього утворення на тілі потерпілого не виявлено.
Комплекс ушкодженнь виявленних на тілі ОСОБА_11 супроводжувався загрозливими для життя явищами у вигляді травматичного шоку, тому мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Самі по собі садна, рана на тілі потерпілого мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Висновком судово-медичної експертизи № 88-а від 14.12.2017 року, з якої вбачається, що індивідувальні особливості травмуючого предмета/предметів в морфології ушкоджень не відобразились. При цьому тілесні ушкодження виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_11 характерні для стиснення. Тобто вони могли утворитися при дорожньо-транспортній пригоді - переїзді.
Протоколом отримання зразків для експертизи 10.11.2017 року, відповідно до якого у підсудного ОСОБА_8 були відібрані зразки крові та слини.
Висновками судово-імунологічних експертиз № 1350 від 14.12.2017р, № 1351 та № 1352 від 22.12.2017р. з яких слідує, що на кермі та ручці важеля коробки передач автомобіля «КАМАЗ 5320» д.р. номер НОМЕР_1 виявлені сліди поту, які можуть належати підсудному ОСОБА_8 .
Висновками судових медико-криміналістичних експертиз № 24-357 від 22.01.2018 р., №22-355 та № 21-354 від 23.01.2018р. з яких слідує, що на куртці, спортивних штанях та калошах належних потерпілому ОСОБА_11 були виявлені пошкодження які є харакетрими для автотравми і могли утворитися в результаті ДТП. При цьому у висновку № 21-354 зазначено, що на підборах та на носковій частині підошв калош потерпілого виявлені слабко виражені динамічні сліди тертя-ковзання, які могли утворитися в наслідок тангенціальної дії тупого предмета об шорстку поверхню, яким могло бути дорожнє покриття. Враховуючи наявність динамічних слідів на підошвах правої і лівої калоші можливо припустити, що потерпілий знаходився в нерухомому стані (стояв) на момент первинного контакту із автомобілем.
Висновками судово-трасологічної експертизи від 29.11.2017 року з яких вбачається, що сліди протекторів шин коліс транспортного засобу, виявлені під час огляду місця події та зафіксовані у трьох гіпсових зліпках, залишені протекторами шин з таким же типом рельєфного малюнку, що й на шинах коліс автомобіля «КАМАЗ 5320» д.р.номер НОМЕР_1 з причепом «СЗАП 8527» д.р.номер НОМЕР_3 , окрім переднього правого зовнішнього колеса причепа. Сліди протектора шин колісного транспортного засобу, зафіксовані у трьох гіпсових зліпках, залишені не шиною правого зовнішнього колеса причепу «СЗАП 8527» д.р.номер НОМЕР_3 , а іншими шинами.
Протоколами проведення слідчих експериментів із схемами до них від 02.11.2017 р. та від 08.11.2018 р. з яких вбачається, що під час проведення даних слідчих дій підсудний ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_15 на місці указали про обставини ДТП, яке мало місце 19 жовтня 2017 року близько 19 год. на вул. Слобідській в с.Полошки Глухівського району.
Висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 30.11.2017 р. згідно якого вбачається, що гальмівна система та система зовнішнього освітлення автомобіля «КАМАЗ 5320» д.р.номер НОМЕР_1 з причепом «СЗАП 8527» д.р.номер НОМЕР_3 знаходиться в технічно справному стані.
Висновком судової автотехнічної експертизи від 10.01.2018 року з якого слідує, що у виниклій дорожній обстановці водій автомобіля «Камаз» мав діяти відповідно до вимог п.п.13.1,13.3 Правил дорожнього руху України. При цьому водій автомобіля мав технічну можливіть уникнути ДТП шляхом виконання вищевказаних пунктів ПДР України, порушення яких перебуває у прямому причинному зв`язку із подією.
Таким чином, проаналізувавши вищевикладене, суд першої інстанції, прийшов до вірного висновку, про те, що дії підсудного ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Фактичне невизнання підсудним своєї вини судом розцінено критично, як обраний ним спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності, а його твердження щодо обставин ДТП повністю спростовуються дослідженими в справі доказами - показаннями свідка ОСОБА_15 , протоколами слідчих дій, висновками судових експертиз.
В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 зазначена незгода з кожним доказом зазначеному у вироку суду ( протоколами оглядів, висновками експертів), які на його думку свідчать про невинуватість обвинуваченого ОСОБА_8 ..

Відповідно до вироку суду всі докази з якими незгоден захисник обвинуваченого є належними, достовірні та достатніми у своїй сукупності.

Колегія суддів також вбачає, що у вироку суду відсутні недопустимі докази та погоджується з тлумаченням судом першої інстанції всіх доказів зазначених у вироці.

Тобто, колегія суддів у повному обсязі погоджується з висновками викладеними у вироці суду, а апеляційні доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 визнає безпідставними, оскільки незгода з доказовою частиною обвинувачення встановленого в законному порядку, ніяким чином не виключає фактичних обставин справи інкримінованого злочину, встановлених судом першої інстанції та форми вини ОСОБА_8 .

Крім того, твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про те, що неповнолітній ОСОБА_10 потрапив під автомобіль не внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_8 , а самостійно або з інших підстав не пов`язаних з діями ОСОБА_21 , не заслуговують на увагу та спростовуються висновками експертиз, якими встановлено порушення ОСОБА_8 правил дорожнього руху в незалежності від дій померлого неповнолітнього ОСОБА_10 .

Відповідно до висновків екпертиз ОСОБА_8 повинен був вчинити всі дії для уникнення потрапляння неповнолітнього ОСОБА_10 під авто, аж до повної зупинки автомобіля та подальшого можливого руху після того як неповнолітній ОСОБА_10 не буде знаходитися в зоні руху транспортного засобу.

Колегія суддів вважає, що зокрема, висновки проведених по справі автотехнічної експертизи від 10.01.2018 року та медико-криміналістичної експертиз № 21-354 від 23.01.2018р якими підтверджується вина підсудного ОСОБА_8 в даній ДТП, ґрунтуються на аналізі всіх отриманих під час досудового слідства доказів - виявлених на тілі потерпілого тілесних ушкоджень, їх характеру та локалізації; виявлених слідів ДТП на автомобілі, одязі та взутті потерпілого; по виявлених слідах на місці події, - тобто ці висновки зроблені на підставі повного та комплексного аналізу сукупності всіх інформативних ознак та слідів ДТП. Ці висновки містять відповідне наукове обґрунтування, а тому у суду не виникає жодних сумнівів щодо правильності та об`єктивності проведених по справі вищевказаних експертиз. При цьому висновком медико-криміналістичної експертизи № 21-354 від 23.01.2018р. спростовуються покази підсудного ОСОБА_8 , щодо можливої вини самого потерпілого у вчиненні ДТП. Адже цим висновком стверджується той факт, що на момент ДТП потерпілий ОСОБА_11 знаходився в нерухомому стані.
Крім того, сам обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував того факту, що ним було заздалегідь побачено неповнолітніх дітей на проїзжій частині дороги в напрямку його руху. Також обвинувачений ОСОБА_8 вказав, що у зв`язку з вказаними обставинами ним було знижено швидкість руху керованого ним транспортного засобу.
Обвинувачений також не заперечував встановлений факт того, що загиблий неповнолітній потерпілий ОСОБА_11 , потрапив під причіп «СЗАП 8527» д.р.номер НОМЕР_2 , КАМАЗУ 5320, д.н.з. НОМЕР_1 , саме під час руху керованого ним автомобіля, коли він проїзжав повз неповнолітніх дітей.

Тому колегія суддів вважає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України повністю доведена та підтверджується матеріалами провадження у їх сукупності.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції згідно вимог ст.66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання, визнав те, що підсудний раніше не судимий, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, відшкодував спричинену потерпілій шкоду.
Однак врахувавши обставини справи, те що підсудний скоїв тяжкий злочин, внаслідок якого загинула дитина, прийшов до вірного висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання тільки у вигляді реального позбавлення волі.
Призначене покарання колегія суддів вважає справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення.

З врахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а вирок суду є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування чи зміни не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів апеляційного суду ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04.05.2018 року вирок щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4