Справа № 473/4559/18
Номер провадження1-кп/473/69/2019
ВИРОК
іменем України

"18" січня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську кримінальне провадження №0002089 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

в скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
03 листопада 2018 року приблизно о 16.45 год., ОСОБА_4 , маючи прямий умисел та корисливий мотив, з метою таємного викрадення чужого майна, прибув за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Олександрівка, вул. Генерала Подзігуна, до магазину «Вулик», де шляхом вільного доступу реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед марки «Аїст», зеленого кольору, вартістю 1000 гривень, який знаходився біля приміщення зазначеного магазину, що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення на викраденому велосипеді «Аїст», та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1000 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в скоєні злочину, передбаченного ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив, що 03.11.2018 року приблизно о 16.00 год він перебував в смт Олександрівка, де побачив велосипед Аіст зеленого кольору, який знаходився біля магазину за терміналом. ОСОБА_4 вирішив забрати велосипед собі. Пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, він забрав велосипед та поїхав на ньому додому. Вдома він зняв з велосипеда багажник та крило, а також частково перефарбував даний велосипед. Коли приїхала поліція, він добровільно видав їм даний велосипед. В скоєному кається.

Вина ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, крім особистого зізнання, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- від 03.11.2018 року, згідно якого ОСОБА_7 , повідомив працівникам поліції про те, що 03.11..2018 року приблизно о 16.50 год. біля магазину Вулик, що розташований в смт Олександрівка по вул.Г. Подзігуна, в нього був викрадений велосипед Аіст зеленого кольору, а.с.29;

- протоколом огляду місця події з таблицею зображень від 03.11.2018 року, згідно якого оглянута ділянка місцевості по вул.Г.Подзігуна в смт Олександрівка Вознесенського району біля магазину Вулик. Біля магазину знаходиться банківський термінал, а.с.30-32;

- даними протоколу огляду місця події з таблицею зображень від 05.11.2018 року та заявою ОСОБА_4 , згідно яких біля будинку №81 в с. Прибужжя Доманівського району по вул. Гонти, ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції велосипед Аіст, який він викрав в смт Олександрівка по вул. Г.Подзігуна а.с.33-35;

- висновком товарознавчої експертизи від 07 листопада 2018 року, згідно якого ринкова вартість велосипеду Аіст складає 1 000 грн., а.с.36-41;

- розпискою потерпілого ОСОБА_7 від 09.11.2018 про те, що він отримав від працівників поліції викрадений в нього велосипед Аіст, а.с.42;

- розпискою потерпілого ОСОБА_7 від 30.11.2018 року про те, що потерпілому ОСОБА_4 відшкодовані матеріальні та моральні збитки в повному обсязі Претензій до обвинуваченого не має, а.с.21.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності, достовірності та допустимості не викликають.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися в таємному викрадені чужого майна (крадіжці), належить кваліфікувати за ч. 1 ст.185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільно відшкодування завданих збитків, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, суд не вбачає.

В той же час, відповідно до ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Зі змісту характеризуючих документів, які характеризують неповнолітнього з позитивного боку, даних органу пробації щодо особи обвинуваченого, в тому числі щодо його суспільно-соціальних характеристик, враховуючи обставини скоєного ним кримінального правопорушення, який є злочином середньої тяжкості, його щире каяття у скоєному, повернення викраденого майна та відшкоудвання завданих збитків, бездоганої поведінки неповнолітнього після скоєння даного правопорушення, яка свідчить про те, що ОСОБА_4 зробив для себе належні висновки щодо скоєного ним діяння, суд вбачає що є достатні підстави вважати, що неповнолітній на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, та до нього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру.

З огляду на обставини скоєного кримінального правопорушення, дані про особу матері обвинуваченого, яка приділяє належну увагу вихованню та утриманню своїх дітей, створює належні умови для їх проживання, має належний виховний вплив на них, то суд вважає наявними достатні дані про те, що мати здатна забезпечити позитивний виховний вплив на сина ОСОБА_4 та постійно контролювати його поведінку, з чого вважає за доцільне застосувати заходи виховного впливу у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_5 та обмеження дозвілля, а саме заборони покидати приміщення постійного місця проживання у період часу з 22 години до 06 години ранку наступного дня

При цьому, з урахуванням роз`яснень судової палати у кримінальних справах ВСС у своєму листі від 16.01.2017 року № 223-66/о/4-17, зокрема п. 16, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненні злочину, керуючисьст.105 КК України звільняє його від покарання без призначення його виду і розміру та застосовує заходи виховного характеру.

Питання про долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, згідно ст.105 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374, 497 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити його від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру передбачених ч.2 ст.105 КК України у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_5 строком на один рік та обмеження його дозвілля, заборонивши ОСОБА_4 протягом року залишати місце свого проживання у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год.00 хв. наступного дня.

Речові докази по справі: велосипед «Аіст» , переданий на зберігання ОСОБА_7 , залишити йому як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя: ОСОБА_1