Справа № 642/6087/18к
Провадження № 1кп/642/833/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002369 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, Буського району, с. Боложинів, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

встановив:
11.09.2018р. приблизно о 16 годині ОСОБА_6 , під приводом купівлі будинку, прибув за адресою: АДРЕСА_3 за попередньою домовленістю та разом з раніше незнайомою йому ОСОБА_7 , яка надавала послуги з посередництва по продажу нерухомості.

Під час знаходження у приміщенні будинку у ОСОБА_6 виник умисел на корисливий злочин, направлений на раптову, несподівану для потерпілої, короткочасну дію, спрямовану на протиправне заволодіння будь-яким майном, яке належить ОСОБА_7 , поєднану із застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , зі спини підійшовши до ОСОБА_7 , приставив до її шиї ніж, та під загрозою фізичної розправи, тримаючи ніж біля шиї ОСОБА_7 , натискаючи рукою на рукоятку ножа, почав вимагати передати йому грошові кошти та цінності. Побоюючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_7 дістала зі свого гаманця грошові кошти в сумі 1000 гривень, дві банківські картки, та передала ОСОБА_6 . Отримавши грошові кошти та банківські картки, ОСОБА_6 наказав ОСОБА_7 лягти на підлогу, на що остання, сприймаючи погрози ОСОБА_6 як реальні, погодилась. У цей час ОСОБА_6 , продовжуючи свої насильницькі дії, ганчір`ям, знайденим у кімнаті, зв`язав руки та ноги потерпілої, та закрив рот кляпом.

У результаті злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_7 були спричинені наступні тілесні ушкодження: різана рана на шиї, яка утворилась від травматичної дії гострого предмету, який мав ріжучі властивості, але індивідуальні особливості цього предмету не відобразились в пошкодженні. Стосовно строку утворення вищезазначеного ушкодження, виходячи морфологічної картини, вигляду та характеристик даного ушкодження, воно могло бути отримане за 1-3 доби до моменту огляду. За ступенем тяжкості різана рана викликала не значні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи №09-2969/2018 від 18.09.2018.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 використовуючи ту обставину, що ОСОБА_7 не мала можливості підвестись та чинити опір, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, розуміючи, що його дії очевидні для ОСОБА_7 , наказав останній зняти з рук ювелірні вироби, та покласти біля себе, заволодівши таким чином її майном, а саме: обручкою із золота 585 проби, вагою 2.25 грама, обручкою із золота 585 проби, вагою 2 грама, обручкою із золота 585 проби, вагою 2 грама, обручкою срібною вагою 2 грама, а також мобільним телефоном «Samsung j3», який ОСОБА_6 витягнув із сумки яка лежала біля ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_6 , звернувши на свою користь майно та грошові кошти потерпілої, з місця вчинення злочину зник та розпорядився майном на власний розсуд.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 9637 грн.50 коп. з яких: грошові кошти становлять суму 1000 грн., вартість мобільного телефону «Samsung j3», становить 2600 грн., вартість обручки із золота 585 проби, вагою 2.25 грама становить 2137 грн. 50 коп., вартість обручки із золота 585 проби, вагою 2 грама становить 1900 грн., вартість обручки із золота 585 проби, вагою 2 грама становить 1900 грн., вартість срібної обручки, вагою 2 грама становить 100 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №23132/23367-23370 від 30.10.2018.

У судовому засіданні обвинувачений в пред`явленому йому обвинуваченні винним себе визнав повністю, підтвердивши вищевикладене, пояснивши, що у вересні з метою купівлі будинку на сайті нерухомості знайшов повідомлення про продаж будинку. З цією метою він зателефонував ОСОБА_7 . Після чого, вони домовились про зустріч для огляду будинку за адресою: АДРЕСА_3 . 10.09.2018р. вони зустрілись, оглянули будинок. Після цього, він повідомив ОСОБА_7 про необхідність повторно оглянути будинок разом із своєю цивільною дружиною. Так, 11.09.2018р. він вдруге зустрівся з ріелтором ОСОБА_7 , повідомивши останню про те, що дружина на роботі і він сам огляне будинок. Вони поїхали за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник умисел заволодіти майном ОСОБА_7 . З цією метою він підійшов до потерпілої зі спини, приставивши ніж до шиї, та почав вимагати передати йому кошти та цінне майно. Після того як, ОСОБА_7 передала йому грошові кошти та банківські картки, він сказав їй лягти на підлогу, взяв ганчір`я яке знаходилось у будинку та зв`язав їй руки та ноги, а рот закрив кляпом. Після цього, наказав потерпілій зняти с себе золоті вироби. Після того, як він отримав мобільний телефон, банківські картки, три золоті обручки та одну срібну обручку, то відразу покинув будинок. Після цього, він одразу направився на ЖД вокзал, по ходу слідування в урну викинув ніж, сів на поїзд і попрямував до м. Київ. В Києві він здав викрадене майно в ломбард за що отримав приблизно 6.000 грн., мобільний телефон продав циганам приблизно за 750 грн., а банківські картки зламав і викинув. У скоєному щиро покаявся. Вказав, що скоїв вказаний злочин через раптово виниклий умисел на отримання матеріального збагачення. Після скоєного намагався зустрітись з потерпілою з метою домовитись та відшкодувати заподіяну шкоду. Цивільний позов визнав в повному об`ємі.

Потерпіла в судовому засіданні, пояснила, що працює ріелтором. Так, у вересні їй зателефонував ОСОБА_6 з метою купівлі будинку в АДРЕСА_3 . 10.09.2018р. вони зустрілись за вказаною адресою, де ОСОБА_6 оглянув будинок та повідомив, що бажає оглянути будинок зі своєю дружиною. Так, 11.09.2018р. приблизно о 16 год. вона разом із своєю донькою на власному автомобілі зустрілась із ОСОБА_6 , забрала останнього та поїхала в бік свого будинку, де залишила дитину, а разом із ОСОБА_6 направилась на перегляд будинку. ОСОБА_6 почав оглядати будинок і робити фотографії. Після чого, несподівано підійшов до неї зі спини та приставив ніж до її шиї і почав вимагати віддати йому цінні речі. Злякавшись вона відкрила свою сумку і дістала свій гаманець у якому знаходились грошові кошти в сумі 1000 грн. та мобільний телефон. ОСОБА_6 забрав вказані речі і наказав лягти на підлогу. Коли вона виконала його наказ він сказав зняти золоті вироби. Так, вона зняла три золоті обручки та одру срібну обручку і поклала на підлогу. ОСОБА_6 забрав золоті вироби, одяг медичні печатки та почав перевіряти її сумку, нічого не знайшовши він дістав її мобільний телефон і почав видаляти свій номер телефону. Після цього, він покинув будинок зачинивши її в середині. Коли вона розв`язалась то вилізла через вікно і повідомила працівників поліції про вчинений відносно неї злочин. Цивільний позов підтримала.

З`ясувавши правильність розуміння ОСОБА_6 суті пред`явленого йому обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому позбавлення права на апеляційний порядок недосліджених доказів та обставин справи, за пропозицією прокурора та за згодою потерпілої, обвинуваченого, його захисника не досліджував докази вини обвинуваченого стосовно фактичних обставин справи, так як показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, а обмежився допитом обвинуваченого і потерпілої, та вивченням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини скоєння нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, суд вважає ці показання достовірними.

Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченого доказано повністю та кваліфікує його дії, що виразилися у скоєнні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) за ч.1 ст. 187 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого в силу ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєному злочині, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У справі потерпілою ОСОБА_7 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на її користь матеріальної шкоди у розмірі 10.000 грн.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано матеріальної або моральної шкоди, має право пред`явити до обвинуваченого цивільний позов.
Статтею 55 КПК України передбачено, що потерпілим визнається особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи вищевикладене, думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що підлягає стягненню матеріальна шкода з обвинуваченого на користь позивача в повному об`ємі в сумі 10.000 грн.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення повністю, заявлений потерпілою цивільний позов визнав в повному об`ємі, наявність з боку потерпілої претензій матеріального характеру.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , визнання обвинуваченим своєї вини та цивільного позову, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції інкримінованої статті.

Доля речових доказів по справі вирішується судом згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 187 Кримінального кодексу України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) років 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній у виді тримання під вартою в умовах СІЗО м. Харкова до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з 19.09.2018 року.

Цивільний позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 10.000 (десять тисяч) гривень в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз у справі в розмірі 2574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) гривні.
Речові докази у справі: паперова коробка з фрагментом тканини з вузлом та нашаруванням червоно кольору, паперову коробку з ганчір`ям в кількості двох штук, паперову коробку з ганчір`ям, паперову коробку з футболкою синього кольору з нашаруванням речовини червоного кольору, що знаходяться на зберіганні у СЛМТЗ знищити. Мобільний телефон чорного кольору «S-TELL S5-02», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , дві сім-картки мобільного оператора «лайфселл» з номером НОМЕР_3 , та мобільного оператора «київстар» з номером НОМЕР_4 , мобільний телефон « Самсунг SM-G350E» білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_5 , ІМЕІ НОМЕР_6 , з двома сім-картками мобільного оператора «київстар» з номером НОМЕР_7 , та мобільного оператора «лайфселл» з номером НОМЕР_8 ; банківська картка «А-Банк», банківська картка «КредоБанк»; сім фіскальних чеків повернути власнику.
Вирок може бути оскаржено в Харківський апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим з моменту вручення йому копії вироку. Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано не доцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Головуючий: