Справа №333/2165/18
Провадження 1-кп/333/469/18
УХВАЛА
Іменем України
22 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 та ч.1 ст.345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
02 травня 2018 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 та ч.1 ст.345 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки про отримання обвинуваченим копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Прокурор під час проведення підготовчого судового засідання просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, який проводити у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, за участю обвинуваченого, потерпілих та прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти призначення судового розгляду та просив суд повернути обвинувальний акт прокурора через невідповідність вимогам ст.291 КПК України. На думку останнього обвинувальний акт не містить належного формулювання обвинувачення, не зазначається мотивів вчинення злочину, за змістом обвинувачення є некоректним, має припущення та суперечності.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 та ч.1 ст.345 КК України, підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

У відповідності зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження, зокрема, є те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні щодо учасників кримінального провадження здійснюється судом при проведенні підготовчого судового засідання.

Частиною 4 статті 110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо останній не відповідає вимогам КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам ст.291,109 КПК України, що позбавляє суд можливості призначити провадження до судового розгляду.

Відповідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз обвинувального акту відносно ОСОБА_4 свідчить про те, що він не містить належного викладу фактичних обставин та належного формулювання обвинувачення, а навпаки містить суперечності та не зрозумілі (нечіткі, неконкретизовані) формулювання.

Щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.3 ст.296 та ч.1 ст. 345 КК України.

Як хуліганство дії особи кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Грубість порушення громадського порядку визначається з урахуванням місця вчинення хуліганських дій, їх тривалості, кількості та характеристики потерпілих, ступеня порушення їхніх прав і законних інтересів тощо. Особливою зухвалістю розцінюється зокрема і тимчасове припинення нормальної діяльності підприємства, установи і організації (абз. 1 п. 5 ППВСУ від 22 грудня 2006 р. № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство»). В обвинувальному акті зазначено «що через хуліганські дії ОСОБА_4 була тимчасово порушена нормальна робота Комунарського районного суду м.Запоріжжя», утім не конкретизовано в чому саме полягало тимчасове припинення нормальної діяльності суду.

Також в обвинувальному акті при обґрунтуванні правової кваліфікації дій ОСОБА_4 зазначено, що останній «висловлюючи погрози заподіяння тілесних ушкоджень та вбивством прокурору відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 кинув вказану пляшку у бік останньої, у зв`язку із чим пляшка потрапила у стіну та розбилась». Надалі ті ж самі фактичні обставини «погроза вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків» покладаються в обґрунтування правової кваліфікації дій ОСОБА_4 як злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України. Тож фактично одні й ті ж самі дії кваліфікуються за двома статтями КК, а саме ч.3 ст. 296 КК та ч.1 ст.345 КК, що є порушенням принципу недопустимості подвійної кваліфікації дій.

Об`єктом злочину, передбаченого ст.345 КК України, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 , є нормальна діяльність правоохоронних органів, їх авторитет та психічна недоторканість працівників правоохоронних органів або їх близьких родичів, їх здоров`я. Потерпілим від цього злочину є працівник правоохоронного органу, його близькі родичі.

Обвинувальний акт складено з істотним порушенням вимог ст.291 КПК України. Зокрема в обвинувальному акті відсутні анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) (п.3 ч.2 ст.291 КПК) та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (п.7 ч. 2 ст. 291 КПК) .
За таких обставин суд позбавлений можливості визначитись щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За змістом вимог пунктів а) та b) частини третьої 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року), кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту. Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у контексті підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу.

Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може надати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Вказані недоліки обвинувального акту та додатків до нього у своїй сукупності позбавляють суд можливості призначити кримінальне провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.109,290,291,314,372, КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003083 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296, ч.1 ст.345 КК України, прокурору для його належного складання згідно вимог КПК України протягом розумного строку та усунення вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.
Повний текст ухвали проголошено 27 листопада 2018 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1