ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/310/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання
судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі
прокурора: ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27 грудня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання державної установи «Північна виправна колонія №90» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного йому вироком Високопільського районного суду Херсонської області від 08 листопада 2017 року за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Суд першої інстанції, дійшов висновку про те, що засуджений своє виправлення не довів , а тому відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення .
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.
Засуджений вказує, що відбув 2/3 строку призначеного покарання, за період відбування покарання порядок не порушував, має два заохочення, на даний час працевлаштований, конфліктів не має, характеризується задовільно, а тому може бути достроково звільнений.
Під час апеляційного розгляду засуджений підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.
Прокурор вказав на необгрунтованість доводів апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою й ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Колегія суддів вважає, що суд, проаналізувавши відомості про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, дані про особу засудженого в цілому, дійшов вірного висновку, що матеріали провадження в своїй сукупності не свідчать, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Високопільського районного суду Херсонської області від 08 листопада 2017 року за ч.3 ст. 185 КК України та відбуває призначене йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 23.12.2016 року, кінець строку 24.12.2019 року.
На день подачі клопотання про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув 2/3 частини призначеного покарання фактично у зв`язку із зарахуванням у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Під час перебування у державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» отримав одне стягнення, яке на даний час погашене, адміністрацією установи не заохочувався.
За період відбування покарання у державній установі «Північна виправна колонія №90»протягом 2017-2018 років до засудженого лише один раз застосовувався захід заохочення.
Доказів отримання же одного заохочення, на яке посилається апелянт , в матеріалах не міститься.
Установою виконання покарань ОСОБА_7 характеризується посередньо, з персоналом установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, порушень режиму утримання не допускає, участь в організації та проведенні виховних заходів не приймає, працевлаштований, виказує каяття у скоєному злочині.
30 березня 2018 року комісією установи виконання покарання було відмовлено ОСОБА_7 у застосуванні заохочувальної норми у виді заміни покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.
Матеріали провадження підтверджують, що засуджений, був працевлаштований лише з червня 2018 року, тобто безпосередньо перед настанням строку для розгляду питання про можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Вбачається, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних злочинів, відбуває покарання за тяжкий злочин, неодноразово звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки він практично через незначний проміжок часу після звільнення знову вчиняв злочини.
Відбуття певної частини призначеного покарання та наявність одного заохочення у засудженого, його працевлаштування фактично лише перед зверненням із поданням самі по собі не можуть бути визнані достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання .
Проаналізувавши дані про поведінку ОСОБА_7 за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують особу засудженого в цілому , колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що засуджений не довів своє виправлення.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційну скаргу засудженого належить залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
При перевірці матеріалів провадження колегія суддів не вбачає неправильного застосування кримінального закону та істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 , 376 ч 2 КПК України, колегія суддів ,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області 27 грудня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні подання державної установи «Північна виправна колонія №90» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( три підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

копія вірна,
суддя ОСОБА_2