Справа № 703/2403/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2

ОСОБА_3 ,

прокурорів: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження № 0001960 про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дем`янів Галицького району Івано-Франківської області, а жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, ФОП, несудимого,

за ч. 1 ст. 121 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 28 листопада 2015 року близько 7 год., перебуваючи за місцем свого проживання на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 , під час сварки зі своєю донькою ОСОБА_10 , що виникла на грунті особистих неприязних стосунків, умисно, наніс тій удар правою рукою в ліву частину обличчя, від якого вона впала.

В подальшому, притиснувши коліном до підлоги та схопивши рукою за шию, не дозволив тій піднятися і взявши за волосся, скинув з другого поверху на міжсходинковий майданчик, де наніс удар у живіт, від якого потерпіла впала на підлогу першого поверху будинку. Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_9 , взявши за одяг, витягнув доньку до вхідних дверей будинку, де наніс тій ще один удар рукою по обличчю, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритої травми черевної порожнини із розривом сальника та внутрішньочеревною кровотечею, закритою черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку та забиття м`яких тканин, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, відносяться до категорії тяжких.

ОСОБА_9 винним себе не визнав і пояснив, що 28 листопада 2015 року близько 7 год. він порався по господарству. До нього в сарай прийшла дружина і повідомила про шум і галас в одній із кімнат будинку, який мішає їй відпочивати. Піднявшись туди він побачив, що його донька ОСОБА_11 і ще одна дівчина з хлопцем спали на ліжку. Його роздратувало те, що хлопець був у кросівках. Розбудивши хлопця він разом з ним вийшов з кімнати, щоб з`ясувати хто він і що робить у будинку. В цей час підійшла ОСОБА_11 , стала висловлюючись в його адресу нецензурними словами, ображати його, в істериці стала наносити удари руками по його обличчю. Щоб утримати доньку він взяв її за волосся та прижав до підлоги. Вириваючись, ОСОБА_11 оступилася і вони разом впали на міжсходинковий майданчик. При цьому ще збили з ніг дружину, яка стояла внизу. Поведінка доньки була неадекватна, але він не спричиняв їй тілесних ушкоджень.

Не дивлячись на невизнання вини ОСОБА_8 , його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення доказана і підтверджується повністю наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 про те, що 28 листопада 2018 року вона зі своїми друзями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відпочивали в нічному клубі «Атлантида: в м. Сміла і близько 7 год. приїхали до будинку по АДРЕСА_1 , де вона останні два місяці проживала разом з батьком і його сім`єю. Відкривши замок на хвіртці паркану і вхідні двері в будинку своїми ключами, піднялися в її кімнату на 2-му поверсі будинку. Повертаючись на вулицю за сумкою, яку вона забула в автомобілі, зустріла батька, який сказав, що йому це не подобається. Згодом батько зайшов у кімнату, став повчати ОСОБА_14 і вивів його з кімнати. Не бажаючи виясняти стосунки при друзях, вона також вийшла з кімнати, де батько вдарив її кулаком правої руки в щелепу, від чого вона впала на підлогу, а коли намагалася встати , батько взявши її за волосся скинув зі сходів на міжсходинковий майданчик, де ще раз вдарив ногою в живіт з правої сторони та взявши за одяг, стягнув на перший поверх, де знов двічі вдарив по голові. Повернувшись в кімнату, де її чекала ОСОБА_15 , зателефонувала брату в Черкаси і повідомила про побиття. Після чого покинули будинок і ОСОБА_14 відвіз їх на зупинку автобуса, де її згодом забрав брат і відвіз до лікарні. Повідомила, що з 13-річного віку її брат і вона не проживали з батьком, оскільки той проявляв до них агресію і часто бив. На батька ніколи руку не піднімала знала його запальний характер, боялася його. Тому і в цей день вона ударів по батькові не наносила, а лише намагалася вирватися від нього;

- показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що 28 листопада 2015 року вона разом зі своєю подругою ОСОБА_17 і ОСОБА_13 відпочивали в нічному клубі «Атлантида» в м. Сміла. Потім близько 6 год. всі разом на автомобілі Поперечного поїхали додому до ОСОБА_11 . Вона своїми ключами відкрила хвіртку паркану і двері в будинок. В будинку, в приміщені кухні на першому поверсі був батько ОСОБА_11 його дружина та діти. Привітавшись з ними піднялись на другий поверх і зайшли в кімнату ОСОБА_11 . Там ОСОБА_16 прилягла на ліжко і задрімала. Прокинулася від того, що ОСОБА_9 кричав на присутніх вимагав ОСОБА_14 покинути будинок і той зразу ж вийшов з кімнати, за ним вибігла ОСОБА_11 . Почувши крики в коридорі Конотоп вийшла із кімнати і побачила, що батько тримав за волосся ОСОБА_11 , яка кричала: « Не чіпай, мені боляче». Злякавшись побаченого вона повернулась до кімнати і зателефонувала брату ОСОБА_11 ОСОБА_18 . В цей час до кімнати зайшов ОСОБА_19 , який став виганяти з кімнати Конотоп. ОСОБА_11 зайшла слідом і сказала, щоб той не чіпав її подругу. Вона була заплакана і трималась рукою за лице, яке було опухле. З якої причини батько ОСОБА_11 проявляв до неї агресію їй невідомо. Потім вони вийшли з будинку і їх ОСОБА_20 , який ще не від`їхав, відвіз в район РПЗ в м. Сміла, де вони дочекалися брата ОСОБА_11 , який приїхав з м. Черкаси і відвіз їх до лікарні імені ОСОБА_21 в м. Сміла;

- показаннями свідка ОСОБА_22 про те, що 28 листопада 2015 року він відпочивав разом з Конотоп Анною і ОСОБА_17 в нічному клубі «Атлантида» в м. Сміла, а потім він відвозив дівчат додому. Коли приїхали близько 6 год. до будинку ОСОБА_9 , то та запросила їх до себе. Піднявшись на другий поверх вони зайшли до її кімнати. Згодом туди зайшов батько ОСОБА_9 і в грубій формі вимагав залишити його будинок. Підкоряючись вимозі: «На вихід», ОСОБА_20 спустився на перший поверх, де одягаючись чув сварку батька з ОСОБА_11 , її крики: « Больно, не бий!». На прохання Конотоп Ані чекав дівчат в автомобілі близько 15 хв., потім відвіз їх в район «РПЗ» м. Сміла, де їх зустрів брат ОСОБА_9 . В автомобілі ОСОБА_23 жалілась на біль в животі та щелепі, за яку вона весь час трималася рукою. Розказала що батько побив, що бив навіть ногами;

- показаннями свідка ОСОБА_24 про те, в кінці листопада 2015 року знаходився дома, коли йому зателефонували і повідомили про те, що сестра його дружини ОСОБА_11 потрапила до лікарні з переломом щелепи. Перебуваючи в лікарні він дізнався, що ОСОБА_11 побив її батько ОСОБА_19 . Оскільки крім перелому щелепи у ОСОБА_11 діагностували внутрішню черевну кровотечу, то її було направлено в обласну лікарню. Коли він разом з потерпілою, її братом та його дружиною заїхали за особистими речами ОСОБА_11 , щоб відвести її до лікарні в м. Черкаси і запитав у тестя навіщо той побив доньку. То той, не заперечуючи факт побиття доньки, повідомив, що ОСОБА_11 прийшла пізно, виникла сварка під час якої все і сталося, а потім додав: « Моя дитина і мені видніше, як виховувати доньку»;

- показаннями свідка ОСОБА_25 , про те, що ОСОБА_11 є рідною сестрою її чоловіка. В кінці листопада 2015 року близько 7 год. ОСОБА_11 зателефонувала і повідомила, що її побив батько і що почувається дуже зле. Сказавши тій, щоб вона негайно покинула будинок батька, вони виїхали в м. Смілу, де на автобусній зупинці в районі РПЗ зустрілися з ОСОБА_11 , яка була разом з подругою ОСОБА_12 . Побачивши в якому стані та перебуває вони зразу ж відвезли її до лікарні ім. Семашко в м. Сміла, де ОСОБА_11 було діагностовано перелом щелепи та крововилив у черевну порожнину (під питанням). Враховуючи тяжкість тілесних ушкоджень, її відвезли в обласну лікарню в м. Черкаси, де її оперували та лікували. Свідок особисто перебувала з ОСОБА_17 в лікарні, оскільки та потребувала догляду. Стосунки з батьком у ОСОБА_11 були незрозумілі, той неодноразово відзивався про доньку недружньо, не по-батьківські, з погрозами: « Заберіть її, а то я втоплю її в басейні». ОСОБА_26 дійсно з 2010 року і до закінчення школи в 2012 році ОСОБА_11 проживала у їх сім`ї в м. Черкаси;

- показаннями свідка ОСОБА_27 , яка пояснила суду, що пам`ятає випадок, коли три роки тому, вона повідомила чоловікові, який в той час знаходився в одному з господарських приміщень будинковолодіння, про шум і галас в сусідній кімнаті, який заважав їх відпочивати з малою дитиною. Там знаходилась ОСОБА_11 зі своїми друзями. Чоловік став випроваджувати хлопця, ОСОБА_11 заступилася за того і сказала, щоб той не чіпав хлопця, що це її кімната. Почалася сварка під час якої ОСОБА_11 вдарила батька по нозі, а той тільки утримував її. Бачила, як вона спіткнулася і збивши її з ніг, вони разом впали на міжсходинковий майданчик.

Не бачила, щоб чоловік наносив удари дочці, тримав її за волосся та скидав зі східців. З ОСОБА_17 стосунки у неї не склалися, з нею майже не спілкується;

- показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_28 про те, що раніше вона проживала разом в кімнаті з ОСОБА_11 і спали в одному ліжку. Випадок, після якого ОСОБА_29 перестала бувати дому, вона пам`ятає. Це було близько 3-років тому, близько 6 год. в кінці листопада 2015 року бачила, як ОСОБА_29 із дівчиною та хлопцем зайшли в будинок. Перебуваючи в кімнаті першому поверху чула сварку батька з ОСОБА_29 . Батько спілкувався з хлопцем, запитував того, хто він такий, хто його батьки. Бачила, як хлопець спускався по східцях з другого поверху і виходив на вулицю. Коли і як спускалася з другого поверху ОСОБА_11 вона не бачила. Зі слів своєї матері знає, що ОСОБА_29 впала з другого поверху міжсходинкового майданчику і сильно забилася;

- показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_30 про те, що ОСОБА_11 є її сестрою по батькові. Вона проживала разом з її сестрою ОСОБА_31 в одній кімнаті на другому поверсі будинку. Бували випадки, коли батько і ОСОБА_11 сварилися.

- даними протоколу слідчого експерименту і таблицею зображень до нього, зафіксувавши механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій від 18 листопада 2016 року за участю ОСОБА_10 , яка розповіла про подію, яка відбулася 28 листопада 2015 року близько 7 год. коли вона разом зі своїми друзями приїхала до будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_32 детально, крок за кроком показала місце в будинку, де батько її бив та зіштовхнув з другого поверху міжсходинкового майданчику будинку;

- даними протоколу слідчого експерименту і таблицею зображень до нього, зафіксувавши механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 від 9 грудня 2016 року за участю свідка ОСОБА_16 , яка розповіла, що 28 листопада 2015 року близько 7 год. вона разом ОСОБА_11 і ОСОБА_14 приїхала до будинку АДРЕСА_1 . Далі розповіла і показала на статистові, який виконував роль потерпілої, як на другому поверсі будинку батько тягнув ОСОБА_10 за волосся в бік сходів та бачила, як та почала, перекидаючись, падати вниз;

- даними висновку судово-медичної експертизи № 05601/107 від 14 квітня 2016 року, згідно якого ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми черевної порожнини із розривом сальника та внутрішньочеревною кровотечею, закритою черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку та забиття м`яких тканин, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень;

- даними висновку судово-медичної експертизи № 05601/418 від 28 листопада 2016 року, згідно якого тілесні ушкодження ОСОБА_10 у вигляді закритої травми черевної порожнини із розривом сальника та внутрішньочеревною кровотечею, закритою черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку та забиття м`яких тканин, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, могли утворитися за механізмом, вказаним нею під час слідчого експерименту 18 листопада 2016 року.

Показання обвинуваченого про те, що донька нецензурними словами ображала його, наносила по ньому удари руками по обличчю і щоб її утримати він взяв її за волосся та прижав до підлоги, а вириваючись, вона оступилась і сама впала зі сходів, не відповідають дійсності і спростовуються, як відсутністю у обвинуваченого будь-яких тілесних ушкоджень, так і показаннями потерпілої ОСОБА_10 і свідків: ОСОБА_16 і ОСОБА_22 .

Показання свідка ОСОБА_27 дружини обвинуваченого, про те, що чоловік не тримав ОСОБА_11 за волосся і не скидав її зі сходів і що вона бачила, як, спіткнувшись, вона сама впала, спростовуються висновками судово-медичних експертиз № 05601/107 від 14 квітня 2016 року та № 05601/418 від 28 листопада 2016 року про те, що тілесні ушкодження у потерпілої могли утворитися за механізмом, вказаним, як нею так і свідком ОСОБА_16 під час слідчих експериментів.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що саме дії ОСОБА_8 , а не когось іншого були активними і протиправними, між цими діями та їх наслідками існував прямий причинний зв`язок, а самі наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень були спричинені потерпілій не тільки в результаті її падіння та удару об тверду поверхню, а й нанесення ударів кулаком у щелепу. Надмірна сила таких ударів, їх раптовість та спрямування у голову потерпілої свідчать про те, що ОСОБА_9 об`єктивно усвідомлював суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачав можливість настання наслідків у вигляді спричинення шкоди здоров`ю потерпілої, хоча і не конкретизував у своїй свідомості, якою саме буде така шкода.

Хоча обвинувачений діяв з неконкретизованим (невизначеним) умислом, він повинен відповідати за фактично спричинену шкоду за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Невизнання обвинуваченим своєї вини є способом його захисту і на доведеність його вини в заподіянні потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, не впливає.

Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 1 ст.121 КК України, оскільки він умисно заподіяв тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і характеризується позитивно, пом?якшуючу покарання обставину - наявність на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, а тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, і, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покладанням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільні позови потерпілої і прокурора в інтересах держави, про стягнення з ОСОБА_8 , відповідно, 4918 грн. 07 коп. та 3410 грн.77 коп. витрат на лікування, які підтверджені належними доказами і підлягають до задоволення.

Також з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 підлягають стягненню 4000 грн. документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпіла страждала морально, оскільки була позбавлена спокою, перенесла стрес та нервове потрясіння і будучи позбавленою можливості вести нормальний для неї спосіб життя, змушена тривалий час лікуватись в медичних закладах, тривалий час відновлювати своє здоров`я, від чого страждала морально, а тому її вимоги про стягнення 60000 грн. моральної шкоди підлягають до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370,372, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України і призначити йому покарання 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3-річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, зобов`язати його:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

Цивільні позови потерпілої і прокурора задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 4918 грн. 07 коп. матеріальної і 60000 грн. моральної шкоди та 4000 грн. витрат на правову допомогу, а всього 68918 грн. 07 коп. шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Черкаської обласної лікарні 3410 грн. 77 коп. витрат на лікування ОСОБА_10 на р/ НОМЕР_1 , МФО 854018.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1