Провадження № 11-кп/4820/178/19
Категорія : на ухвалу суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
особи, відносно якої

застосовані примусові заходи

медичного характеру ОСОБА_8 ,
законного представника

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,
законного представника

потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000158 від 14.06.2018 року за апеляційною скаргою захисника особи, щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 05 грудня 2018 року -,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 05 грудня 2018 року клопотання прокурора задоволено.
Застосовано відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хмельницького, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

примусові заходи медичного характеру у вигляді його госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.
Час затримання та строк тримання під вартою із 15.06.2018 року по 15.08.2018 року зараховано до строку попереднього ув`язнення.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, залишено без змін до набрання ухвалою законної сили.
За ухвалою суду, 14.06.2018 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_8 , знаходячись на майданчику другого поверху у під`їзді № 7 будинку АДРЕСА_2 , помітив як до вказаного майданчику сходинками від першого поверху піднялася його малолітня сусідка ОСОБА_10 та підійшовши до дверей загального коридору, через які необхідно пройти щоб потрапити до її квартири, розпочала їх відчиняти.
В цей момент ОСОБА_8 , який відповідно до висновку експерта не усвідомлював свої дії та не керував ними, підійшов до ОСОБА_10 ззаду та вхопивши рукою заплетене в косу волосся малолітньої намотав його на ручку дверей коридору, після чого тримаючи у руці невстановлений досудовим розслідуванням предмет, що володіє колюче ріжучими особливостями схожий на ніж, наніс ним малолітній ОСОБА_10 два удари в спину та два удари в ліву руку, проте в подальшому, припинив наносити удари ножем, оскільки почув крик потерпілої та втік з місця події.
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_8 спричинив малолітній потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді сліпих непроникаючих колото-різаних ран м`яких тканин: задньої поверхні верхньої третини передпліччя на межі з ліктьовим суглобом лівої верхньої кінцівки, внутрішньої поверхні нижньої третини плеча лівої верхньої кінцівки, лівої половини поперекової ділянки тулуба, які за своїми ознаками відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесне ушкодження у вигляді сліпої непроникаючої колото-різаної рани м`яких тканин заднє-бічної поверхні правої половини грудної клітки на рівні 9-10-го ребер в проекції задньої пахвової лінії, яке за своїми ознаками відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності, а мають незначні скороминущі наслідки.
Задовольняючи клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом, місцевий суд мотивував своє рішенням тим, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 468 від 31.07.2018 року ОСОБА_8 під час вчинення інкримінованого йому діяння виявляв хронічно протікаюче психічне захворювання у формі простої шизофренії, безперервний тип перебігу, у наслідок чого не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 в теперішній час страждає на просту шизофренію безперервний тип перебігу, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим режимом.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 05 грудня 2018 року змінити, застосувавши стосовно ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді його госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Вказує про помилковість висновку суду про доведеність вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 КК України, тобто незакінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене щодо малолітньої дитини.
Наведені судом обставини не свідчать про вчинення стосовно ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 КК України, а вказують на вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України.
Так відповідно до висновку експерта №603 від 05.07.2018 р. у ОСОБА_10 виявлено легкі тілесні ушкодження, які як потягли короткочасний розлад здоров`я так і такі, що не потягли розладу здоров`я. Експертом нараховані чотири непроникаючі колото різані рани, які небезпеки для життя не становили.
З моменту нападу до втечі ОСОБА_8 встиг нанести чотири удари ножем, яких було достатньо для реалізації наміру позбавити життя ОСОБА_10 , проте всі тілесні ушкодженні легкі, не проникаючі, нанесені із незначним навантаженням.
Крім того відповідно до висновку експерта № 468 від 31.07.2018 р. ОСОБА_8 не міг і не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки хворіє на просту шизофренію із безперервним типом перебігу.
Тому не можна розглядати суб`єктивну сторону діяння ОСОБА_8 , а слід виходити із наслідків вчиненого ним.
Оскільки ОСОБА_8 ОСОБА_10 були нанесені легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України.
Невірна кримінально-правова оцінка дій ОСОБА_8 призвела до неправильного визначення режиму психіатричного закладу, у який він має бути поміщений.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_8 , його захисника та законного представника на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення законного представника потерпілої, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_8 , за викладених в ухвалі обставин, суспільно небезпечного діяння є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються сукупністю наявних у ньому доказів.

В судовому засіданні ОСОБА_8 вину не визнав, та показав, що не мав наміру вбивати малолітню ОСОБА_10 .

Разом з тим, невизнання вини ОСОБА_8 спростовується показами законного представника потерпілої ОСОБА_11 , який вказав, що йому 14.06.2018 року зателефонували та вказали, що на доньку напали в під`їзді їх будинку, тоді він приїхав на місце події, дружина із донькою поїхала в лікарню, а там вже була поліція. В подальшому від доньки та дружини він дізнався, що 14.06.2018 року, близько 12.00 год. його донька із дружиною після прогулянки повернулась до будинку і зайшли в під`їзді АДРЕСА_3 . В той час дружина пропустила сусідку в ліфт із її дітьми, щоб та перша поїхала, а старша донька піднялась на другий поверх під`їзду, а дружина із меншою дитиною залишилась біля ліфту. Через пару хвилин почувся крик старшої доньки, тоді дружина піднялась на другий поверх і там застала доньку, яка плакала, її волосся було замотано за ручку вхідних дверей до тамбуру, а одяг був у крові. Дружина звільнила дитину та почала кликати на допомогу і питати в доньки, що сталось, остання повідомила, що це зробив їх сусід по площадці ОСОБА_8 . Дані обставини йому стали відомі від дружини та доньки.

Показами свідка ОСОБА_12 , яка показала, що вона гуляла із дітьми, почався дощ, тоді вона із дітьми та із сусідкою зайшли в під`їзд. Коли вони були в під`їзді на першому поверсі бачила як в під`їзд також заходив їх сусід ,який живе на одній площадці із ними ОСОБА_13 . Спочатку ліфтом поїхала із дітьми сусідка ОСОБА_14 , донька також піднялась на другий поверх відкрити квартиру, а вона із коляскою та меншою донькою залишилась на першому поверсі біля ліфту. Згодом почула крик доньки, тоді вона піднялась на другий поверх і побачила дитину прив`язана до ручки дверей своїм волоссям, коса була намотана на ручку вхідних дверей в тамбур, донька вона була в крові. Побачила на лівій руці дві рани, на спині раба ближче до області нирок, ще була одна рана. Вона почала звати на допомогу і прийшли сусіди, в подальшому вона все на пам`ятає, так як перелякалась. На сьогодні дитина перенесла нервовий стрес.

Свідок ОСОБА_14 також показала, що 14.06.2018 року вона із дітьми та разом із сусідкою ОСОБА_12 та із своїми дітьми зайшли від грози в під`їзд будинку, вона спочатку піднялась на ліфті перша із дітьми і будучи на своєму поверсі почула крики, вона тоді почала спускатись до низу і на сходинках 5-6 поверху побачила ОСОБА_8 , який підійшов до вікна та махнув рукою, ніби, щось викинув, а потім почав бігти до верху, вона зупинила його, останній захекався, тримався за груди, й нього тремтіли руки та він сам тремтів. Вона запитала в нього що він зробив, але останній мовчав. В цей час кричала ОСОБА_15 звала на поміч, вона спустилась на 2 поверх та побачила сліди крові і ключ в дверях, потім на першому поверсі виявила ОСОБА_12 із дочкою, яка була в крові, почали викликати швидку, поліцію, в цій суматосі ОСОБА_8 вийшов із під`їзду, оскільки в нього є два входи. Під час цих подій інших людей та на сходинкових майданчиках не було.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомила, що вона із донькою того дня, біля 11 годин 45 хв. вийшли із під`їзду по своїм справам, в цей час в під`їзд як раз зайшов якийсь хлопець, оскільки мала бути гроза вона швидко повернулась і біля під`їзду почула крики із середини, зайшла побачила, що там лежить дитина, в крові, в цей час кричала ОСОБА_14 та говорила, що він десь в під`їзді, донька їй сказала, що на вулицю впав ніж із голубою ручкою, почали надавати допомогу та викликати відповідні служби. Вона не бачила, як обвинувачений покинув під`їзд, згодом сусід ходив дивитись де той ніж, проте його не виявили.

Об`єктивно вина ОСОБА_8 підтверджується:
-Протоколом огляду місця події із фото-таблицями та схемою від 14 червня 2018 року за адресою: будинок АДРЕСА_2 , відповідно до якого проведено огляд під`їзду № 7 даного будинку, під час якого виявлено сліди: на майданчику першого поверху плями бурого кольору схожі на кров; тканина (простирадло) із плями бурого кольору; серветки паперу із слідами бурого кольору; на сходинках, які ведуть на другий поверх плями бурого кольору; на між сходинкому майданчику між першим та другим поверхом плями бурого кольору; на майданчику другого поверху плями бурого кольору, які розташовані лінією; велика кількість плям бурого кольору біля вхідних дверей в тамбур, який веде до квартир за АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 ; слід взуття біля даних плям утворений речовиною бурого кольору; плями бурого кольору на дверній поверхні дверей в тамбур; дитячий самокат, який знаходиться біля дверей до тамбуру, привідкрите вікно на сходинковому майданчику між 5-6 поверхом. За результати огляду знято змиви виявлених речовин. Протоколом огляду від 14.06.2018 року, виявлена на п`ятому поверсі реанімаційного відділення Хмельницької дитячої міської лікарні, дитяча рожева футболка зі слідами буро кольору і яка знаходиться в пошкодженому стані.

-Висновком експерта за № 603 від 05.07.2018 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_10 станом на 14-26.06.2018 р. виявлені тілесні ушкодження у вигляді сліпих непроникаючих колото-різаних ран м`яких тканих: задньої поверхні верхньої третини передпліччя на межі з лівої суглобом лівої верхньої кінцівки; внутрішньої поверхні нижньої третини плеча лівої верхньої кінцівки; лівої половини поперекової ділянки тулуба, заднє-бічної поверхні правої половини грудної клітки на рівні 9-10 ребер в проекції задньої пахвової лінії.
Рана м`яких тканин задньої поверхні верхньої третини передпліччя на межі з ліктьовим суглобом лівої половини поперекової ділянки тулуба могли утворитись від триразової дії колюче ріжучого твердого предмету за механізмом «удар-занурення», і за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. рана м`яких тканин заднє-бічної поверхні правої половини грудної клітки могла утворитись від одноразової дії гострого краю плоского твердого предмету, за механізмом «удар по дотичній-ковзання-роз`єднання тканин» або «притискання-ковзання-розєднання тканини», яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи не значної стійкої втрати працездатності, а мають незначні скороминущі наслідки, тривіальністю не більше 6 днів. Характер і локалізація тілесних ушкоджень у потерпілої не є специфічним чи характерним для утворення при падінні людини з висоти власного зросту. Характер і локалізація ран м`яких тканин передпліччя та плеча лівої верхньої кінцівки не виключають можливості їх утворення при самооборонні потерпілої. Судячи за станом загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність утворення не менше 10-ти діб до момен6ту початку судово-медичної експертизи 25.06.2018 року.
-Висновками експертів № 9.3.-0777:18 від 11.07.2018 та № 9.3.-0778:18 від 12.07. 2018р. якими встановлено, що кров ОСОБА_8 належить до групи В(ІІІ) з ізогемаглютином анти-А системи АВО, кров потерпілої ОСОБА_10 належить до групи О(І) з ізогемаглютином анти-А і анти-В, системи АВО. На поверхнях представлених на експертизу паперових серветок марлевого тампону та вирізки тканини, які були вилучені під час огляду виявлено кров людини, дані сліди крові походять від особи кров якої відноситься до групи О(І) із ізогемаглютинами анти-А і анті-В, в том числі від потерпілої ОСОБА_10 , походження їх від ОСОБА_8 виключається.
-Висновком експерта № 87 від 06 серпня 2018 року, яким встановлено, що на лицьовій поверхні складових частин дитячої трикотажної футболки ОСОБА_10 , 2009 року народження виявлені просякнуті пошкодження: засохлою кров`ю наскрізне колото-різане пошкодження ниток петель трикотажу середньої третини лівої половини спинки футболки, яка могло утворитись від дії твердого, плоского, однобічно-гострого клинкового знаряддя, по типу ножа, що має тупий «обушрок» (верхній кінець пошкодження), гострий кінець (вістря) і одне лезо з гострою ріжучою крайною (нижній кінець пошкодження); декілька поєднаних між собою в одне ціле, різно-великих, звивисто-зламаних-лінійних, наскрізних інструментальних розрізів трикотажу складової частин: правої і лівої половине переду, передніх половинок обох рукавів та оздоблення вирізу горловини - футболки, що можуть бути результатом відповідних дій сторонніх осіб, в тому числі і в тому числі і медичного персоналу, спрямованих на зняття цієї футболки з тулуба потерпілої.
-Протоколом № 2749т/121/14-2018 від 04.07.2018 року про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій, відповідно до якого ОСОБА_8 повідомляє співрозмовнику, що він ножем підрізав дівчину, в під`їзді свого будинку де він проживає, куди дів ніж не пам`ятає, оскільки був в неадекватному стані, знає, що не має доказів його вини і що він страждає психічним захворюванням, коли дівчина почала кричати то він втік.
-Протоколом від 09.08.2018 року пред`явлення особи для впізнання, за яким свідок ОСОБА_14 впізнала за фотознімком ОСОБА_8 , який 14.06.2018 року близько 12 години вибіг на 7 поверх під`їзду № 7 будинку АДРЕСА_2 в наляканому стані після того як свідок чула крики дитини з нижніх поверхів.
Суд першої інстанції дав належну оцінку всім зібраним у справі доказам у їх сукупності, прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненому кримінальному правопорушенні та вірно кваліфікував його дії за ч.3 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 КК України, як незакінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене щодо малолітньої дитини.
Враховуючи викладене, безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про помилковість висновку суду про доведеність вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 КК України, тобто незакінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене щодо малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ч.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
За ч.5 ст.94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу у застосуванні до неї таких заходів.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 468 від 31.07.2018 року ОСОБА_8 під час вчинення інкримінованого йому діяння виявляв хронічно протікаюче психічне захворювання у формі простої шизофренії, безперервний тип перебігу, у наслідок чого не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 в теперішній час страждає на просту шизофренію безперервний тип перебігу, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим режимом.

Враховуючи дії ОСОБА_8 , які виразились в підході ззаду до потерпілої, зачеплення коси волосся малолітньої на ручку дверей коридору та після цього нанесення предметом, який володіє колюче ріжучими особливостями два удари в спину та два удари в ліву руку, а після цього потерпіла почала оборонятись та кричати, що призвело до того, що останній припинив наносити удари ножем та утік з місця події, а потерпіла завдяки, швидким діям інших осіб та медичного персоналу була госпіталізована до лікарні у важкому стані і проведеними операційними заходам залишилась живою, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.2 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто незакінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене щодо малолітньої дитини.
За таких обставин, не заслуговують на увагу твердження захисника ОСОБА_7 про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, а не злочину, передбаченого ч.3 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 КК України та що до ОСОБА_8 слід застосувати заходи медичного характеру у вигляді його госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечні діяння у стані психічного захворювання і на даний час також страждає хронічним психічним захворюванням та потребує примусових медичних заходів у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом, тому обґрунтовано задоволив клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованої і підстав для її зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 05 грудня 2018 року про застосування відносно ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді його госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: