Справа № 450/4243/18 Провадження № 1-кп/450/177/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001075, внесеного до ЄРДР 10.06.2018 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, який є приватним підприємцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який до 26.02.2019р.утримувався під вартою у ДУ «ЛУВП №19», раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15-ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України ;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Коси Слобідка Котовського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який до 26.02.2019р. утримувався у ДУ «ЛУВП №19» під вартою, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15-ч.3 ст.289 КК України -

В С Т А Н О В И В:

згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 висунуто обвинувачення в тому, що вони близько 21:30 години 09.06.2018 року, за попередньою змовою один із одним, знаходячись на території дачного кооперативу «Вишенька», що в с.Конопниця, Пустомитівського району Львівської області та перебуваючи в той час в салоні таксі «Оптимальне» - автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , яким приїхали на відповідне місце події із м.Львова, будучи в стані алкогольного сп`яніння, протиправно, маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння цим транспортним засобом, ринкова вартість якого станом на день вчинення злочину становила 254 224,92 грн., здійснили погрозу застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , яка виразилась у раптовій, несподіваній для цього потерпілого насильницькій дії, де ОСОБА_6 , знаходячись на передньому сидінні пасажира демонстративно передав ОСОБА_8 , який знаходився на задньому пасажирському сидінні, пістолет «EKOL Р 29 Rev II» кал 9мм PA., № НОМЕР_2 , виробництва Туреччини, призначений для стрільби шумовими патронами кал. 9 мм Р.А., магазин якого знаходився споряджений 7 патронами, 6 із яких являються боєприпасами, наголосивши на тому, що такий пістолет є зарядженим, після чого ОСОБА_8 приставив до голови ОСОБА_10 даний пістолет та наказав покинути автомобіль потерпілому. Тим самим ОСОБА_6 та ОСОБА_11 намагалися заволодіти зазначеним автомобілем, однак довести свого злочинного умислу до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки потерпілий ОСОБА_10 втік із ключами запалювання від вищевказаного автомобіля.

Такі діяння ОСОБА_6 та ОСОБА_8 кваліфіковані як закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний зі погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч.3 ст. 289 КК України.

Окрім того ОСОБА_6 висунуто обвинувачення в тому , що він в кінці травня 2018 року, перебуваючи у приміщенні бару що на пр. Чорновола у м.Львові, маючи умисел на незаконне поводження із бойовими припасами, протиправно придбав у невстановленої слідством особи шість пістолетних патронів калібру 9 мм. Р.А. з маркуванням «9 mm Р.А. S.A.-9», котрі через достатню вражаючу здатність снарядів для ураження цілі являються боєприпасами, які помістивши у пістолет марки «EKOL Р 29 Rev II» кал 9мм Р.А., № НОМЕР_3 , незаконно зберігав, переносив та передавав, та які в подальшому 10.06.2018 року були вилучені у нього працівниками поліції під час затримання.

Такі діяння ОСОБА_6 кваліфіковані як носіння, зберігання, придбання та передача бойових припасів, тобто вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 - ч. 3 ст. 289, ч.1 ст.263 КК України визнав частково та показав, що у вечірній час 09.06.2018р. він разом з ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились в районі вул. Варшавська м.Львова, звідки він по своєму мобільному телефону викликав через оператора таксі, вказавши оператору попередньо, що необхідно їхати в дачний кооператив «Вишенька», що в с.Конопниця Пустомитівського району Львівської області. Коли приїхало таксі автомобіль Volkswagen, він сів на переднє, а ОСОБА_8 на заднє пасажирське сидіння, водій за його вказівкою повіз їх у с.Конопницю. Коштів при собі він не мав, так як із-за сварки з дружиною та не дала йому грошей, і саме із-за тої сварки вони поїхали у с. Конопницю в будинок, який будували. По дорозі він обмірковував, як розрахуватися з водієм, здійснив декілька дзвінків знайомим, але нічого не вирішив. При собі він мав пістолет, який носив для самооборони, і коли водій їх привіз на місце та сказав за поїздку заплатити 150 грн., він в той момент вирішив полякати водія, і в такий спосіб не платити за послугу. Для цього він демонстративно передав пістолет ОСОБА_8 . Побачивши пістолет, водій злякався та відразу ж хотів втікати з салону автомобіля, однак він притримав того за руку, маючи намір поговорити, а саме пояснити, що не має грошей. В той же момент ОСОБА_8 чомусь приставив пістолет ззаду до голови водія, однак водій разом з ключами вискочив з автомашини та побіг від них. Будь-якої змови між ним та ОСОБА_8 не було, вони не мали наміру заволодіти автомобілем водія, і не застосовували до того силу, а тільки хотіли злякати, щоб не платити грошей за доставку. Вони були п`яні, все відбулося несподівано для всіх та дуже швидко, приблизно на протязі 1 хв., і коли водій втік, він та ОСОБА_12 вийшли з автомобіля та пішли в будинок, який вони будували та до якого їхали, так як такий знаходився недалеко. Пробувши деякий час в будинку, він там же вставив у згаданий пістолет магазин з патронами, так як до того пістолет був без патронів, оскільки такі він зберігав у будинку, але для чого він це зробив, пояснити не може. Через деякий час він та ОСОБА_12 пішли в напрямку Львова, і приблизно через дві години після того, як водій втік від них, їх затримали працівники поліції, які вилучили в нього пістолет з шістьма патронами.

Пістолет травматичної дії він придбав в цілях самооборони взимку 2018 року на базарі у незнайомого чоловіка, а у травні 2018 року придбав до того пістолету у малознайомого чоловіка 6 патронів. Дозволу на зберігання та носіння пістолета та патронів він не отримував, однак знав, що пістолет та патрони не бойові, а травматичної дії, тому для їх придбання і зберігання спеціального дозволу не потрібно.

Вину визнає в тому, що відкрито демонструючи наявність у нього пістолету, намагався у такий спосіб залякати водія таксі , щоб не платити 150 грн. за надану послугу. В іншій частині висунутого обвинувачення вину не визнає, так як не був у зговорі з ОСОБА_8 та не мав наміру заволодіти автомобілем. Також не визнає себе винним в носінні, зберіганні та передачі бойових припасів, так як вилучені у нього 6 патронів він придбав як патрони травматичної дії, умислу на незаконне придбання та зберігання боєприпасів в нього не було, по зовнішнім характеристикам та вигляду відрізнити вищевказані набої від набоїв, які являються боєприпасами він не міг, так як вони нічим не відрізняються.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою вину у висунутому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч. 3 ст. 289 КК України визнав частково та показав, що у вечірній час 09.06.2018р. він разом з ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння , знаходились в районі вул.Варшавська м.Львова, де ОСОБА_14 посварився зі своєю дружиною, тому вони вирішили повернутися у с.Конопницю, де будували будинок, в якому він проживав тимчасово. Коли ОСОБА_6 викликав по телефону таксі, він знав, що у ОСОБА_6 грошей немає, так як перед тим дружина останнього відмовилась їх дати, і коли вони сіли в «таксі», він повністю покладався на ОСОБА_6 у вирішенні цієї проблеми, тобто оплати за «таксі», оскільки такий в подібних випадках завжди знаходив вихід. ОСОБА_6 сидів на передньому, а він задньому місці пасажира, і коли вони приїхали у с.Конопницю та автомобіль зупинився на місці доставки, водій потребував оплату. Але несподівано для нього ОСОБА_6 чомусь передав йому назад пістолет зі словами « На тримай». Побачивши пістолет, водій злякався та намагався втекти з салону. Щоб заспокоїти водія, він приставив пістолет ззаду до голови водія, однак той вискочив з автомашини та кудись побіг. Події розвивалися дуже швидко, приблизно протягом 1 хвилини, вони були п`яні та не змовлялися між собою, тому відразу ж вийшли з автомобіля та пішли в напрямку будинку, до якого їхали. А приблизно через дві години після описаних подій працівники поліції спочатку затримали ОСОБА_14 , після чого він прийшов до них добровільно.

Вину визнає тільки в тому, що разом з ОСОБА_14 залякали водія таксі для того, щоб не платити грошей за надану послугу. Будь-якої змови між ним та ОСОБА_14 не було, і вони не мали наміру заволодіти автомобілем водія, і до такого не застосовували силу.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні 19.02.2019р., у присутності свого представника - адвоката ОСОБА_15 заявив, що згідно ст.56 КПК України відмовляється від дачі пояснень по даній справі. Після того потерпілий та його представник покинули судове засідання, через канцелярію суду потерпілий подав письмову заяву аналогічного змісту, в якій зазначив, що розгляд справи просить проводити у його відсутність. В наступні судові засіданні потерпілий та його представник жодного разу не явилися ( т.2 а.с.17).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що працює оперуповноваженим Пустомитівського відділу поліції, та у нічний час 09.06.2018р. за вказівкою чергового разом з ОСОБА_17 виїжджав у с.Конопницю Пустомитівського району у зв`язку з повідомленням про вчинення злочину на території дачного кооперативу «Вишенька». Прибувши на вказане місце, він там зустрів водія автомобіля, який був схвильований та повідомив, що двоє невідомих йому осіб, яких він привіз на власному автомобілі таксі, здійснили напад на нього, погрожуючи пістолетом, описав тих осіб та показав в якому напрямку такі пішли. Через деякий час, в результаті проведених пошукових дій ними були виявлені та затримані описані водієм особи, якими виявились ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , які були в стані алкогольного сп`яніння. При затриманні у ОСОБА_14 був виявлений та вилучений пістолет.

Сторона обвинувачення свій висновок щодо винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15- ч.3 ст.289 КК України, а також у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, обґрунтувала сукупністю наступних доказів:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань №0001075, дата реєстрації: 10.06.2018 01:09, правова кваліфікація ч.4 ст.187 КК України ( т.1 а.с.146-147);

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань №0001678, дата реєстрації: 18.10.2018 10:24, правова кваліфікація ч.1 ст.263 КК України ( т.1 а.с.260);

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань №0001075, дата реєстрації 10.06.2018р., правова кваліфікація ч.2 ст.15-ч.3 ст.289, ч.1 ст.263( т.2 а.с.65,66);

- витягом з Журналу єдиного обліку повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення від 09.06.2018 ( т.1 а.с.148);

- протоколом заяви потерпілого ОСОБА_10 від 09.06.2018 (т.1 а.с.149);

- рапортом ст.о/у СКП Пустомитівського ВП ОСОБА_16 від 10.06.2018 (т.1 а.с.151);

- протоколом огляду місця події від 09.06.2018р., яким являється ділянка при в`їзді на території кооперативу «Вишенька`с.Конопниця, на якій поблизу будинків №1 і №2 знаходиться автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н. НОМЕР_1 , передні двері якого відкриті. При огляді автомобіля виявлені та вилучені змиви та мікрооб`єкти з різних частин автомобіля, а також вилучена у присутнього біля автомобіля ОСОБА_10 футболка

( т.1 а.с. 153-154);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, згідно якого слідчий Пустомитівського ВП о 00:25 год. 10.06.2018 року на узбіччі дороги Львів-Шегин 11 км+250 м затримав ОСОБА_6 , у якого під час затримання було вилучено пістолет марки «EKOL Р 29 Rev II» кал 9мм Р.А. та магазин із спорядженими набоями в кількості 7 шт. ( т.1 а.с.166-174);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, згідно якого слідчий Пустомитівського ВП 10.06.2018 року о 00:25 год. на узбіччі дороги Львів-Шегин 11 км+250 м затримав ОСОБА_8 , у якого під час затримання нічого не вилучено ( т.1 а.с.177-185);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10.06.2018р. згідно якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка біля 21:30 год. 10.06.2018 р. у с.Конопниця у групі з іншою особою намагалася заволодіти належним йому автомобілем Фольксавеген Пассат (т.1 а.с.188-191);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10.06.2018р. згідно якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_8 як особу, яка біля 21:30 год. 10.06.2018 р. у с.Конопниця в групі з іншою особою намагалася заволодіти належним йому автомобілем Фольксавеген Пассат (т.1 а.с.192-195);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10.06.2018р. згідно якого свідок ОСОБА_18 впізнала ОСОБА_6 як особу, яка біля 21:30 год. 09.06.2018 р. вчинила напад у ДК «Вишенька» с.Конопниця(т.1а.с.196-199);

- речовими доказами по справі: пістолетом марки «EKOL Р 29 Rev II» кал 9мм Р.А., № НОМЕР_3 ; пістолетним магазином із спорядженими набоями в кількості 7 шт.; автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT В6 », реєстраційний номер НОМЕР_1 ; змивами та мікрооб`єктами, вилученими з салону автомобіля; футболкою , вилученою у ОСОБА_10 ( т.1 а.с. 200-204);

- висновками експерта № 4/1084 від 19.07.2018р. та №4/1077 від 30.07.2018р.,згідно яких сліди пальців рук, вилучених з салону автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, р.н. НОМЕР_1 під час огляду місці події 09.06.2018р., залишені не обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а на поверхні пістолета, вилученого у ОСОБА_6 при його затриманні 10.06.2018р., слідів рук не виявлено (т.1 а.с.208-218);

- висновком експерта №5/293 від 16.08.2018 року, згідно якого стартовий пістолет «EKOL Р 29 Rev II» кал 9мм PA., № ЕRP-17110381, виробництва Туреччини, вилучений у ОСОБА_6 , вогнепальною зброєю не являється, призначений та придатний для стрільби шумовими патронами кал. 9 мм Р.А.

Шість пістолетних патронів калібру 9мм Р.А., з маркуванням «9mmP.A.S.A.-9» через достатньо вражаючу здатність снарядів для ураження цілі, являються боєприпасами, які придатні для проведення пострілів із короткоствольної вогнепальної зброї самозахисту, якою є пістолети та окремі модифікації револьверів ( т.1 а.с.230-233);

- висновком експерта №9/419 від 09.08.2018 року, згідно якого ринкова вартість автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT В6 », реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 09.06.2018р. становить 254 224,92 грн. ( т.1 а.с.235-242);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.07.2018р., проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_6 , який під час даної слідчої дії показав, що після того, як він 09.06.2018р. викликав таксі в район вул. Варшавська у м.Львові, водій повіз його та Перхун у с.Конопницю, і коли вони приїхали на місце, він демонстративно передав ОСОБА_8 пістолет для того, щоб налякати водія з метою не розраховуватись за поїздку ( т.1 а.с. 243-249);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.07.2018р., проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_8 , який під час даної слідчої дії показав, що коли 09.06.2018р. він та ОСОБА_14 , будучи в стані алкогольного сп`яніння викликали таксі на вул. Варшавську у м.Львові, для розрахунку за поїздку грошей у них з собою не було, тому спочатку думали десь їх роздобути. По дорозі у с.Конопницю він та ОСОБА_14 вирішили полякати таксиста, щоб останній втік, автомобіль забрати та поїхати на ньому в Одесу. Вказана ідея прийшла до них спонтанно і вони не обговорювали її в деталях. Тому коли водій довіз їх до воріт дачного кооперативу «Вишенька», ОСОБА_14 демонстративно передав йому пістолет, побачивши який, водій злякався, вискочив з машини та почав голосно кричати ( т.1 а.с.250-257).

Крім цього, органом обвинувачення надано суду наступні матеріали, які встановлюють і характеризують осіб обвинувачених, зокрема: ОСОБА_6 копію паспорта (т.1, а.с.263), Вимогу УІТ ГУМВС України від 11.06.2018р. та копії вироків(т.1.а.с.264-271), довідку та посередню довідку характеристику від 04.09.2018р. ( т.1 а.с.272-273), довідку про те, що ОСОБА_6 за місцем реєстрації не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога ( т.1 а.с.48) ; ОСОБА_8 копію паспорта (т.1, а.с.274), Вимогу УІТ ГУМВС України від 11.06.2018р. та копії вироків (т.1.а.с.273-280), довідку та позитивну довідку характеристику від 02.07.2018р. ( т.1 а.с.282-283), довідку про те, що ОСОБА_8 за місцем реєстрації не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога( т.1 а.с.281), копію свідоцтва про народження, згідно якого ОСОБА_8 являється батьком малолітньої дитини ( т.1 а.с.84).

З врахуванням викладеного вище, судом повно та всебічно досліджено всі обставини справи і надані сторонами кримінального провадження докази, зокрема органом обвинувачення, який вважає, що такі свідчать про винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні ними злочину, передбаченого ч.2 ст.15- ч.3 ст.289 КК України, а також ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.
У ст.129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплено, зокрема, такі, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення обвинуваченому права на захист.
Дослідивши представлені суду докази у справі з точки зору їх допустимості, достовірності і достатності, перевіривши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що органом обвинувачення за допомогою належних та допустимих доказів не доведено винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні ними злочину, передбаченого ч.2 ст.15- ч.3 ст.289 КК України, і таких слід виправдати відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.373 КПК України, зокрема, якщо не доведено, що в діянні обвинувачених є склад кримінального правопорушення.
Показання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , дані в судовому засіданні, є логічними, послідовними та правдивими і нема підстав для суду сумніватись в їх достовірності, оскільки такі однаково описують події, які відбувались в дачному кооперативі «Вишенька» с.Конопниця о 21:30 год. 09.06.2018 р., а також до них та після них. Зокрема суд приймає до уваги, що ОСОБА_14 викликаючи таксі зі свого мобільного телефону через оператора, ідентифікував себе; що такі були доставлені таксі до в`їзду в кооператив та описані вище події відбувалися і світлу доби і неподалік від житлових будинків; що маючи реальну змогу заволодіти автомобілем після того, як водій втік, ОСОБА_14 та ОСОБА_12 не вчиняли для того будь-яких дій; що останні були в стані алкогольного сп`яніння, а тому описана ними поведінка по відношенню до водія ситуативно можлива.
Згідно ст.240 КПК України, слідчий експеримент проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події. Тому поясненні ОСОБА_8 , дані ним під час слідчого експерименту, які зазначені у протоколі проведення слідчого експерименту від 26.07.2018р., наданого стороною обвинувачення( т.1 а.с.243-257), зокрема щодо змови між ним і ОСОБА_14 та наміру заволодіти транспортним засобом, суд розцінює як такі, що дані з метою перевірки, уточнення обставин події, що мала місце 09.06.2018р. Однак дані обставини заперечив в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , і такі не підтверджені будь-якими іншими належними доказами.
Переліченими вище доказами, які суд дослідив в судовому засіданні, така позиція обвинувачених не спростовується.
Що стосується показів свідка ОСОБА_16 та його рапорту від 10.06.2018р.( т.1 а.с.151) в частині тверджень про те, що двоє невідомих осіб, якими виявились ОСОБА_14 та ОСОБА_12 09.06.2018р. о 21:30 год., перебуваючи біля дачного кооперативу «Вишенька» в с.Конопниця Пустомитівського району, погрожуючи ОСОБА_10 пістолетом, намагалися заволодіти його автомобілем, то такі суд в цій частині у відповідності з ч.5 ст.97 КПК України визнає недопустими доказами, оскільки такі являються показаннями з чужих слів, дані співробітником оперативного підрозділу, стосовно пояснень, наданих йому під час здійснення кримінального провадження.
Що до письмового доказу по справі - протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.06.2018р., то такий в силу ст.86 КПК України слід визнати недопустимим доказом, оскільки зазначена слідча дія проведена з порушенням вимог ст.228 КПК України (т.1 а.с.192-195).

Зокрема, під час даної слідчого дії, проведеної 10.06.2018р. в період з 12:30 год. до 12:55 год., потерпілому ОСОБА_10 у присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 було пред`явлено для впізнання ОСОБА_8 разом з іншими трьома особами тієї ж статі, а саме: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .

Проведенню даної слідчої дії передувало проведення аналогічної слідчої дії того ж самого дня, в період з 12:00 год. до12:25 год., під час якої потерпілому ОСОБА_10 , у присутності понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_22 було пред`явлено для впізнання ОСОБА_6 разом з іншими трьома особами тієї ж статі, а саме: ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 (т.1 а.с.188-191).

Як слідує з вище зазначеного, ОСОБА_8 був пред`явлений для впізнання потерпілому ОСОБА_10 серед осіб тієї ж статі, які перед тим (різниця 5 хв.) приймали участь ( як поняті чи статисти) при пред`явленні для впізнання потерпілому іншої особи.

Щодо інших вище зазначених письмових доказів, наданих стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення, то такими у сукупності не доводиться винуватість обвинувачених поза розумним сумнівом.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 діяли за попередньою змовою між собою з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров"я потерпілого, органом обвинувачення не надано.
Згідно пунктів 15, 16, 17 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК України) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз. Цей злочин визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, - з моменту встановлення контролю над ним. Проникнення в кабіну, гараж чи інше сховище, спробу запустити двигун або буксирувати транспортний засіб з метою заволодіння ним необхідно розглядати як замах на вчинення злочину. Заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб має місце у випадках, коли дві особи і більше заздалегідь, тобто до початку виконання дій, які становлять об`єктивну сторону злочину, домовилися про спільне його вчинення, незалежно від того, хто з них керував цим засобом.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 слід виправдати, оскільки органом обвинувачення не доведено, що в їх діяннях є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.3 ст.289 КК України.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази з точки зору їх допустимості, достовірності і достатності, перевіривши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 відсутній склад злочину передбачений ч.1 ст. 263 КК України, виходячи з наступного.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, слідчий Пустомитівського ВП о 00:25 год. 10.06.2018 року на узбіччі дороги Львів-Шегин 11 км+250 м затримав ОСОБА_6 , у якого під час затримання було вилучено пістолет марки «EKOL Р 29 Rev II» кал 9мм Р.А. та магазин із спорядженими набоями в кількості 7 шт. ( т.1 а.с.166-174).

Згідно висновку балістичної експертизи № 5/293 від 16.08.2018 року , стартовий пістолет «EKOL Р 29 Rev II» кал 9мм PA., № ЕRP-17110381, виробництва Туреччини, вилучений у ОСОБА_6 , вогнепальною зброєю не являється, призначений та придатний для стрільби шумовими патронами кал. 9 мм Р.А.

Шість пістолетних патронів калібру 9мм Р.А., з маркуванням «9mmP.A.S.A.-9» через достатньо вражаючу здатність снарядів для ураження цілі, являються боєприпасами, які придатні для проведення пострілів із короткоствольної вогнепальної зброї самозахисту, якою є пістолети та окремі модифікації револьверів ( т.1 а.с.230-233).

Допитаний в судовому засіданні експерт Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_26 показав, що ним було надано висновок балістичної експертизи № 5/293 від 16.08.2018 року, зокрема йому на дослідження було надано патрони з маркуванням «9mm P.A.S.A.-9» у кількості 6 штук, після дослідження яких він прийшов до висновку, що вони являються боєприпасами.

До висновку, що набої являються боєприпасами він дійшов після експериментальних пострілів вищевказаними набоями, вимірюванням швидкості польоту кулі. Зокрема, після проведення експериментальних пострілів та замірювання швидкості польоту кулі та розрахунку питомої кінетичної енергії стріляного патрону «9mm P.A.S.A.-9», ним було встановлено середню швидкість польоту кулі 358 м/с, а також питома кінетична енергія снаряду 0,60 Дж/мм-2.Тобто, питома кінетична енергія снарядів перевищує порогове значення 0,5 Дж/мм-2, що означає, що вони являються боєприпасами.

Також експерт роз`яснив, що питома кінетична енергія снаряду була збільшена за рахунок поміщення в патрон більшої кількості пороху, ніж передбачено для травматичних набоїв, що в свою чергу збільшує швидкість польоту снаряду та може призвести не до травматичних ушкоджень, а до кульових поранень.

Крім того, експерт вказав, що без спеціальних знань відрізнити набої, представлені на експертизу (кінетична енергія снарядів перевищила порогове значення 0,5 Дж/мм-2) та травматичних набоїв (кінетична енергія снарядів не перевищує порогове значення 0,5 Дж/мм-2), неможливо. Для з`ясування які саме це набої, слід було перевірити вагу пороху в набої, виміряти швидкість польоту снаряду, встановити питому кінетичну енергію снаряду та знати маркування на гільзах патронів. Визначити візуально, чи є патрон боєприпасами чи придатний для стрільби з травматичної зброї, неможливо.

Яким способом виготовлені дані патрони (заводським чи кустарним) визначити неможливо, оскільки такі виготовлені на спеціальному обладнанні, яке може бути використане як в заводських умовах, та і поза ними. Надані на дослідження патрони були без видимих зовнішніх змін та їх перероблення після виготовлення.

Дані патрони не можуть бути використані для стрільби із стартового пістолета «EKOL Р 29 Rev II» кал 9мм PA., № НОМЕР_4 із-за його конструкції, в даному пістолеті можливо використовувати для стрільби тільки шумові чи травматичні патрони.

Згідно постанови слідчого про визнання речей, предметів і цінностей речовими доказами та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 11.06.2018 року, визнано речовими доказами та прилучено до матеріалів кримінальної справи пістолет «EKOL Р 29 Rev II» кал 9мм PA., № НОМЕР_4 , пістолетний магазин із спорядженими набоями у кількості 7 штук ( т.1 а.с.200-201).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заявили, що при відкритті матеріалів їм не було надано доступу до речових доказів, незважаючи на їх звернення з цього приводу до прокурора, а тому просять такі визнати недопустими .

Дані обставини підтвердили також обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 , і такі не спростовані прокурором. Зокрема, згідно Протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, 25.09.2018р. слідчий надав підозрюваному ОСОБА_6 та адвокату ОСОБА_7 доступ до матеріалів досудового розслідування №0001075 в підшитому і пронумерованому стані у 2-х томах, в якому відсутні дані щодо надання доступу до речових доказів( т.1 а.с.262).

Статтею 290 КПК України встановлено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, прокурор/ слідчий зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Згідно ч.12 ст.290 КПК, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості,що містяться в них, як доказ.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у Постанові від 16.01.2019р. ( справа №751/7557/15-к), Велика Палата підтвердила правовий висновок, викладений у постанові ВСУ від 16 березня 2017 року № 5-364 кс 16., згідно якого невідкриття матеріалів сторонами одна одній в порядку ст. 290 КПК після закінчення досудового розслідування, а також додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, є підставою для визнання судом відомостей, що містяться в них, недопустимими як доказ.

З врахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що речові докази у справі, а саме пістолет «EKOL Р 29 Rev II» кал 9мм PA., № НОМЕР_4 , пістолетний магазин із спорядженими набоями у кількості 7 штук, слід визнати недопустими як доказ.

Що стосується показів обвинуваченого ОСОБА_6 що вищевказані 6 патронів ним були придбані у малознайомої особи для стрільби з травматичної дії пістолету, і йому не було відомо, що такі являються боєприпасами, то такі повністю підтверджуються висновком балістичної експертизи № 5/293 від 16.08.2018 р. та допитом експерта ОСОБА_26 .

Прокурором не представлено суду жодного доказу того, що ОСОБА_6 було доведено до відома, чи він знав, як відрізнити боєприпаси від травматичних набоїв.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 26.04.2012 року « Про судову практику у справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» ( п.3), основною характерною ознакою зброї, бойових припасів та інше, є їх призначення - ураження живої цілі, знищення чи пошкодження оточуючого середовища.

Бойовими припасами визнаються патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, артилерійських снарядів та інше. Патрони та набої до гладкоствольної мисливської зброї, а також патрони, споряджені гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, не є предметом злочинів, передбачених статтями 262, 263 КК України(п.5 Постанови).

Відповідно до ст. 23 КК України виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої КК України, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.
Судом встановлено, що в діях ОСОБА_6 відсутня суб`єктивна сторона складу злочину передбаченого ст. 263 КК України, зокрема що він не знав та міг знати, що придбав,зберігав, носив та передавав боєприпаси, на що в нього не було спеціального дозволу.
Тобто органом обвинувачення не представлено суду жодного доказу, що ОСОБА_6 умисно придбав,зберігав, носив та передавав 6 пістолетних патронів калібру 9 мм. Р.А. з маркуванням «9 mm Р.А. S.A.-9»без відповідного дозволу.
Перевіривши представлені суду докази судом встановлено, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад злочину , передбачений ч.1 ст. 263 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до п.2.ч.1.ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Підсумовуючі вищенаведене, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_6 слід виправдати за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
У відповідності до вимог ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст.91 КПК України, і такими є зокрема винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.92 КПК України обов"язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23.02.2006 р. передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В силу норм ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частина 5 ст.9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, суд оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.12 р. у справі "Федорченко та Лозенко проти України"). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄС від 11.07.13 р. у справі "Вєренцов проти України").

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов"язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, даних у п.23 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 29.06.1990 р. "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" недопустимим є обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов"язаний постановити виправдувальний вирок.

У відповідності до ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Обвинувальний вирок не може грунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Аналізуючи всі докази органу обвинувачення в сукупності з наведеними вище обставинами, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність "обгрунтованої підозри" у вчинені правопорушення передбачає "наявність фактів або інформації, які б могли переконати об"єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин", суд приходить до висновку, що усі надані органом обвинувачення докази грунтуються на припущеннях і не можуть свідчити про винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчинені ними злочину, передбаченого ч.2 ст.15- ч.3 ст.289 КК України, а також про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені ним злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Обрані 12.06.2018 р. Пустомитівським районним судом Львівської області запобіжні заходи обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у виді тримання під вартою та продовжені судом до 26.02.2019р., припинили свою дію 26.02.2019 р. (т.1 а.с.75-77, 100-102).

Питання щодо речових доказів, а саме:набої в кількості 7 шт., змиви та мікрооб`єкти,пістолет марки «EKOL Р 29 Rev II» кал 9мм Р.А., № НОМЕР_3 , пістолетний магазин, автомобіль марки «VOLKSWAGENPASSAT В6 », реєстраційний номер НОМЕР_1 , футболку, слід вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України. ( т.1 а.с. 200-204).

Цивільний позов по справі не заявлявся, процесуальні витрати за проведення судових експертизи в розмірі 3432,00 грн. стягненню з обвинувачених в дохід держави не підлягають.

З врахуванням викладеного вище, судом повно та всебічно досліджено всі надані сторонами кримінального провадження докази, які з власної ініціативи суду здобувати заборонено вимогами КПК України.
Керуючись ст.ст.369- 371, 373, 374, 376, 392-395КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати не винуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15- ч.3 ст.289 КК України і виправдати за недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 визнати не винуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і виправдати у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочину.

ОСОБА_8 визнати не винуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченогоч.2 ст.15-ч.3 ст.289 КК України і виправдати за недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
Речові докази, а саме: набої в кількості 7 шт., змиви та мікрооб`єкти знищити ;

пістолет марки «EKOL Р 29 Rev II» кал 9мм Р.А., № НОМЕР_3 з пістолетним магазином повернути власнику ОСОБА_6 ; автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT В6 », реєстраційний номер НОМЕР_1 , вважати повернутим ОСОБА_10 ; футболку - повернути ОСОБА_10 .

Кошти витрачені на проведення судових експертиз по даному кримінальному провадженні №000107 у розмірі 3432,00 грн. віднести на рахунок держави.

На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий -суддяОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3