Справа № 461/1503/19
Провадження № 1-кс/461/1912/19
УХВАЛА
Іменем України

11.03.2019 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, на бездіяльність та дії слідчого, а також про зобов`язання слідчого вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2019 р. до Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій просить визнати незаконними дії та протиправною бездіяльність слідчого, скасувати постанову старшого слідчого в ОВС 1-го відділення СВ Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_5 від 22.02.2019 р. про закриття кримінального провадження №0000356 за ознаками ч.1 ст.182 КК України та змусити слідчого вчинити певні дії, а саме відправити справу органу за належністю.
Скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою. Зазначає, що слідчим не виконано всі процесуальні дії необхідні для повного досудового розслідування.
ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав повністю та просив їх задовольнити.
Слідчий та прокурор в судове засідання проти задоволення скарги заперечили, просили у такій відмовити. Зазначили. Що скарга є необґрунтованою. Слідчий прийняв всі необхідні заходи для повного та об`єктивного розслідування.
Заслухавши пояснення скаржника, слідчого та прокурора, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000356, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України.
22.02.2019 р. старшим слідчим в ОВС 1-го відділення СВ Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю в діяннях старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.
Оскаржувана постанова мотивована, зокрема тим що, під час проведення досудового розслідування досліджувалися заява ОСОБА_3 від 17.10.2018 року, проводився допит ОСОБА_6 , проводився огляд матеріалів кримінального провадження №0000017 від 31.01.2018 року.
Проте, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування не проведено у повному обсязі досудове розслідування кримінального провадження №0000356, виходячи із наступних міркувань.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Однак, всупереч зазначених норм Закону органом досудового розслідування не допитано ОСОБА_3 , чим не виконано вказівки прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 15.01.2019 року відносно його допиту.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
Відтак, слідчим суддею встановлено, що при проведенні досудового розслідування слідчим не було дотримано положень статті 9 Кримінального процесуального Кодексу України щодо забезпечення повноти та всебічності, неупередженості в дослідженні обставини кримінального провадження (ч.2 ст.9 КПК України).
На думку слідчого судді, з метою усунення недоліків досудового слідства, є законні підстави для проведення слідчих дій на які вказує заявник, та проведення інших слідчих дій для перевірки його заяви про вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з метою відновлення досудового розслідування.
Окрім того, слідчий суддя зазначає, що вимога заявника про направлення матеріалів кримінального провадження №0000356 в Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, не є рішенням, дією чи бездіяльністю слідчого, а є вимогою до слідчого судді направити вказані матеріали. Тому вказана вимога оскарженню відповідно до вимог ст.303 КПК України не підлягає, відтак у задоволенні скарги в цій частині необхідно відмовити.
Слідчий суддя зауважує, що ОСОБА_3 не позбавлений та не обмежений в праві самостійно звернутися до Державного бюро розслідувань.
Розглядаючи вимоги про визнання незаконними дії та протиправною бездіяльність слідчого ОСОБА_5 , слідчий приходить до наступного висновку.

В статті 303 КПК України визначений вичерпний перелік дій та бездіяльності слідчого, прокурора, які можливо оскаржити на досудовому провадженні:
На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Інші дії слідчого, які оскаржує ОСОБА_3 оскарженню відповідно до вимог ст.303 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, на бездіяльність та дії слідчого, а також про зобов`язання слідчого вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС 1-го відділу УСБУ у Львівській області ОСОБА_5 від 21.11.2018 р. про закриття кримінального провадження № 000356 за ознаками ч. 1 ст. 182 КК України.

В решті заявлених в скарзі ОСОБА_3 вимог - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1