Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/784/19
Провадження № 1-кп/376/95/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення - прокурора Сквирського відділу ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 0000088, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогізна Сквирського району Київської області, громадянина України, з професійно -технічною освітою, неодруженого, працюючого на посаді водія у СПД «Пан Пиріг», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, працюючого на посаді водія у СПД «Пан Пиріг», раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбаченого ч. 2 ст. 289; ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

встановив:

Суд визнав доведеним, що 09.03.2019 року близько 06 години 30 хвилин, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , рухались на автомобілі марки «ВМW 318і» номерні знаки НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , автодорогою сполученням Великі Єрчики-Рогізна індекс автодороги О 102001 з с. Буки Сквирського району Київської області в напрямку с. Рогізна Сквирського району Київської області. Під час руху, на лівому відносно напрямку руху узбіччі вказаної автодороги, на відстані 70 метрів від зупинки громадського транспорту с. Рогізна виявили припаркований автомобіль марки «ВАЗ 21063» р.н.з НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зупинившись біля даного автомобіля, підійшли до нього та виявили, що в автомобілі нікого немає, в цей час в останніх виник спільний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Після чого ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 за пропозицією ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, користуючись тим що його дії залишаться непоміченими власником та сторонніми особами, віджав водійське вітрове скло та відчинив вказаний автомобіль після чого за допомогою буксирувального тросу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 приєднали автомобіль «ВАЗ 21063» до автомобіля «ВМW 318і» для буксирування.

В подальшому ОСОБА_5 сів за кермо автомобіля «ВАЗ 21063», а ОСОБА_4 за кермо автомобіля «ВМW 318і» та розпочали його буксирування в напрямку с. Буки Сквирського району Київської області, таким чином незаконно заволоділи транспортним засобом «ВАЗ 21063» р.н.з НОМЕР_2 . Пробуксирувавши автомобіль «ВАЗ 21063» на відстань 1100 метрів, ОСОБА_4 зупинився на узбіччі та спільно з ОСОБА_5 скотив автомобіль «ВАЗ 21063» в поле з кадастровим номером :02:003:0010 поблизу вищевказаної автодороги.

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №13-4/159, вартість автомобіля марки «ВАЗ 21063» р.н.з. НОМЕР_2 , 1986 року випуску, станом на 09.03.2019 могла становити 16232,10 гривень.

В подальшому 09.03.2019 року, близько 07 години, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 за пропозицією ОСОБА_4 діючи умисно, переслідуючи умисел на таємне викрадення чужого майна та привласнення його з корисливих мотивів, користуючись тим, що їх дії залишаться непоміченими власником та сторонніми особами, відкрили кришку капоту автомобіля «ВАЗ 21063» р.н.з. НОМЕР_2 звідки здійснили крадіжку акумуляторної батареї марки «ІSTOK», вартістю 675 гривень, а потім від`єднали таблички державних номерних знаків « НОМЕР_2 », вартість виготовлення, яких складає 400 гривень, які в послідуючому викрали, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 1075 гривень.

Після вчинення злочину, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця злочину зникли та викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 289; ч.2 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що 09.03.2019 року близько 6-ої години коли він на легковому автомобілі, який перебуває у нього у користуванні, рухався в напрямку с. Рогізна Сквирського району Київської області то на узбіччі побачив легковий автомобіль марки «ВАЗ 21063» р.н.з НОМЕР_2 , який належить жителю с. Рогізна Сквирського району ОСОБА_7 . З хуліганських спонукань, він разом із товаришем ОСОБА_5 вирішили заволодіти вказаним транспортним засобом. З цією метою вони, за допомогою буксирувального тросу приєднали автомобіль «ВАЗ 21063» до автомобіля марки «ВМW 318і» номерні знаки НОМЕР_1 та відтягнули його на декілька кілометрів. Потім викрали з автомобіля акумуляторну батарею та державні номерні знаки.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде скоювати кримінальних правопорушень. Просив розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 289; ч.2 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_5 показав, що разом із своїм товаришем ОСОБА_4 09.03.2019 року, близько 06 години, на автомобілі марки «ВМW 318і» з номерними знаками НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 рухались в напрямку с. Рогізна Сквирського району Київської області. На узбіччі вони помітили автомобіль марки «ВАЗ 21063» та вирішили ним заволодіти. З цією метою, вони віджали, скло в автомобілі. За допомого буксирувального тросу з`єднали автомобілі та викрадений автомобіль відтягнули на декілька кілометрів та залишили на узбіччі. Потім повернулись до викраденого автомобіля та викрали з нього акумулятор та номерні знаки. На даний час, вони потерпілому відшкодували завдані збитки, щиро кається та просить суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що у нього у власності знаходиться автомобіль марки «ВАЗ 21063» р.н.з. НОМЕР_2 . 09.03.2019 року він повертався до себе додому в с. Рогізна Сквирського району Київської області. По дорозі додому неподалік с. Рогізна Сквирського району Київської області у нього закінчився бензин. Він залишив автомобіль та пішов за бензином. Повернувшись через деякий час він побачив, що автомобіль його зник та він відразу про вказану подію повідомив працівників поліції. Від працівників поліції він довідався, що його автомобіль викрали ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вважає, що його автомобілем обвинувачені заволоділи із хуліганських спонукань. На даний час обвинувачені перед ним вибачились та в повному обсязі відшкодували завдані матеріальні та моральні збитки, у зв`язку з чим просить їх суворо не карати.
Беручи до уваги, що обвинуваченні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнали у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують їх особистість. Також, обвинуваченим було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.
Судом досліджено Досудову доповідь провідного інспектора Сквирського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області ОСОБА_8 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 19.04.2019 року, згідно якої можливе виправлення обвинувачених без ізоляції від суспільства.
За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинувачених, потерпілого дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують їх особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєних кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.289; ч.2 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі та кваліфікує їх дії :
ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб та за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб;
ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб та за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України та враховуючи вище викладене знаходить за можливе його виправлення і перевиховання без ізоляції від суспільства, обравши йому міру покарання не пов`язану з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі згідно ст.ст.75, 70 КК України, з одночасним покладенням на нього частини обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України та враховуючи вище викладене знаходить за можливе його виправлення і перевиховання без ізоляції від суспільства, обравши йому міру покарання не пов`язану з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі згідно ст.ст.75, 70 КК України, з одночасним покладенням на нього частини обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
В даному випадку суд вважає за можливе не призначати додаткове покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вигляді конфіскації майна, застосування якого є можливим за ч. 2 ст. 289 КК України.
Процесуальні витрати по справі покласти на обвинувачених.
Долю речових доказів по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.ст. 289 ч.2, 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.
- за 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки,
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років, без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.ст. 289 ч. 2, 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.
- за 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки,
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_5 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Речові докази у провадженні, а саме : спец пакет № 4271434 із слідами папілярних узорів та спец пакет № 1488725 із слідом структури матеріалу, які зберігаються в камері схову Сквирського ВП ГУНП в Київській області знищити, автомобіль марки «ВАЗ 21063» р.н.з. НОМЕР_2 , акумуляторну батарею марки «ІSTOK», державні номерні знаки « НОМЕР_2 » - залишити у користуванні потерпілого ОСОБА_6 , автомобіль марки «ВМW 318і», номерний знак НОМЕР_1 залишити у користуванні ОСОБА_4 ,
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 429 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 429 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя