печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

11 грудня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у КП № 0003060, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на виробничий корпус АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 01, який відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки 144634906), номер запису про право власності 28769824, який належить ОСОБА_5 .
Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що Печерським управлінням поліції розслідується кримінальне провадження №0003060, за ознаками злочину ч. 4 ст. 190 КК України, в якому ОСОБА_4 визнано цивільним позивачем.
У засідання особа, яка звернулася із клопотанням в засідання не з`явилася, повідомлася належним чином, адвокат подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні клопотання наполягав.
Представник Печерського УП ГУ НП в м. Києві в засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.
Слідчий суддя, визнав за можливе проводити розгляд провадження за відсутності учасників провадження, які не з`явилися на підставі ст. 306 КПК України.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Так, Печерським управлінням поліції розслідується кримінальне провадження №0003060, за ознаками злочину, ч. 4 ст. 190 КК України щодо незаконного заволодіння чужим майном.
Як вбачається з матеріалів клопотання, до Печерського УП ГУНП у м. Києві звернувся ОСОБА_4 із заявою, про те, що 20.04.2016 ОСОБА_5 звернулась з позовною заявою до Сихівського районного суду м. Львова про стягнення з ОСОБА_4 боргу в сумі 1 050 000 доларів США, яка обґрунтовує свої доводи розпискою про отримання позики позикодавцем від 01.11.2006. ОСОБА_4 під час допиту в статусі потерпілого зазначив, що він повернув повністю грошову суму у розмірі 1 050 000 доларів США, що підтверджується розпискою від 01.11.2006, письмове доручення про переказ грошових коштів від 22.05.2007, виписка з рахунка компанії «Kamera Establishment» про переказ ОСОБА_4 суми у прозмірі 1 050 000 доларів США, виписка з поточного рахунку бенефіціара про отримання 25.05.2017 повернення грошових коштів від ОСОБА_4 , копія листа компанії «Kamera Establishment» з постилем та перекладом, посвідченим нотаріально, банківські виписки компанії «Kamera Establishment» з перекладом посвідченим нотаріально, лист від 09.05.2018 адресований ОСОБА_6 , з перекладом, посвідченим нотаріально, висновок судової психофізіологічної експертизи ОСОБА_4 у кримінальному провадження № 0002904 із застосуванням поліграфа. Під час допиту представника потерпілого ОСОБА_3 було повністю підтверджено зазначені вище обставини та повідомлено, що ОСОБА_5 намагається заволодіти майном, в особливо великому розмірі ОСОБА_4 шляхом обману.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки 140010961), власником виробничого корпусу № 28, загальною площею 4103 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна 01, номер запису про право власності 4494898 є ОСОБА_5 .
06.08.2018 року постановою слідчого СВ Печерського УП УГ НП в м. Києві ОСОБА_7 - ОСОБА_4 визнано цивільним позивачем в рамках КП № 0003060.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Враховуючи положення ст. 170 КПК України, арешт майна може передбачати заборону будь-якій особі розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його майно, яке набуто внаслідок кримінального правопорушення та зберігати сліди злочинних дій.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96 - 2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно
відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України, на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно.
З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що заявником у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження, а саме, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на перелічене в клопотанні майно.
Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів щодо фактичних обставин кримінальних правопорушень, отриманих в ході досудового розслідування, та розміру заподіяної внаслідок їх вчинення потерпілому матеріальної шкоди, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у КП № 0003060, - задовольнити.
Накласти арешт в рамках кримінального провадження №0003060, за ознаками злочину ч. 4 ст. 190 КК України та накласти арешт на виробничий корпус АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 01, який відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки 144634906), номер запису про право власності 28769824 належить ОСОБА_5 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1