Провадження № 1-кс/643/5824/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2018 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 , представника потерпілої ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0008415 від 01.11.2016 за ч. 1 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0008415 від 01.11.2016 за ч. 1 ст. 190 КК України в обґрунтування якого зазначив, що є адвокатом та представляє інтереси потерпілої ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, відкритому за фактом вчинення відносно останньої шахрайських дій, а саме заволодіння грошовими коштами під виглядом продажу лікарських засобів, в наслідок чого потерпілій завдано шкоди.

З метою отримання доказів ОСОБА_2 просить надати йому тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ТОВ Перша українська бджільницька компанія « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Розглянувши клопотання, суд дійшов висновку про необхідність його повернення заявникові, так як останній не є особою, яка наділена згідно КПК України правом на звернення до слідчого судді з даним клопотанням.

До такого висновку суд дійшов через наступне: ч. 1 ст. 160 КПК України передбачає, що правом звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів наділені сторони кримінального провадження.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України стороною кримінального провадження з боку обвинувачення є слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом. Отже, не у всіх , а лише у спеціально установлених КПК України випадках потерпілий є стороною кримінального провадження з боку обвинувачення.
Такі випадки, крім іншого, передбачені ст.ст. 338, 340 КПК України та стосуються підтримання потерпілим обвинувачення, в разі його зміни, у раніше пред`явленому обсязі, або в разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення тощо.
Тобто, потерпілий у даному кримінальному провадженні не наділений правом звернення до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, разом з тим він не позбавлений права ініціювати звернення слідчого до суду з таким клопотанням, а в разі відмови в цьому, оскаржити відповідне рішення слідчого та просити суд зобов`язати останнього виконати необхідні процесуальні дії.
Вищий спеціалізований суд України проаналізувавши діюче кримінальне процесуальне законодавство в п. 10 свого листа від 05.04.2013 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» зазначив про можливість повернення клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, хоча норми ст.ст. 159-166 КПК України прямо цього не передбачають.
Враховуючи викладене вище, беручи до уваги правову позицію Вищого спеціалізованого суду України, застосовуючи положення ч. 6 ст. 9 щодо застосування загальних засад кримінального провадження, суд вважає за необхідне повернути клопотання ОСОБА_2 , так як останній не є особою, яка має право звертатись до суду з таким клопотанням у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 3, 160, 164, 309, 338, 340 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_2 , представника потерпілої ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0008415 від 01.11.2016 за ч. 1 ст. 190 КК України повернути заявникові через його подання особою, яка не має права подавати клопотання.

Копію ухвали про повернення клопотання невідкладно надсилати особі, яка його подала, разом з клопотанням та усіма доданими до неї матеріалами. Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1