Провадження №1-кс/127/3036/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

заявника ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Вінниці заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0003072 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України, -

в с т а н о в и в :

19.02.2019 року до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла вищевказана заява обвинуваченого ОСОБА_3 , яку мотивовано тим, що в судді ОСОБА_6 на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0003072 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України. На думку особи, яка подала скарга підставою для відводу судді ОСОБА_6 стало те, що останній двічі відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід прокурору ОСОБА_5 , а також відмовив в об`єднанні кримінальних проваджень одне з яких знаходиться Жмеринському міськрайонному судді Вінницької області. Крім того, суддя ОСОБА_6 при вирішенні питання про продовження або зміні запобіжного заходу приймав рішення не на користь заявника. Також, останній не погоджується із думкою судді, яка була висловлена в ухвалі суду від 23.01.2019 з приводу того, що заявник за станом здоров`я може перебувати в місцях утримання. Останньою підставою для відводу стало те, що під час судового засідання, яке відбулось 23.01.2019 року, на думку заявника прокурором ОСОБА_5 здійснювався тиск на свідка ОСОБА_7 , однак суддя ОСОБА_6 відхилив заперечення, які були висловлені стороною захисту. На підставі викладеного просить відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду даного кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник просив задовольнити вищевказану заяву.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_6 .

Суддя ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 перебувають матеріали кримінального провадження 0003072 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України.

З матеріалів справи № 127/25843/18 вбачається, що ОСОБА_3 20.11.2018 року та 23.01.2019 року звертався до суду із клопотанням про відвід прокурору ОСОБА_8 за результатом розгляду яких суддею ОСОБА_9 було винесено ухвали, якими в задоволенні даних заяв було відмовлено.

Крім того, 23.01.2019 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області продовжено строк утримання ОСОБА_3 під вартою на 60 днів, тобто з 23.01.2019 до 23 год. 59 хв. 23.03.2019 року. При вирішення питання щодо продовження строку утримання ОСОБА_3 під вартою, останній просив звільнити його з-під варти, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, однак в задоволенні даної вимоги було відмовлено.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які родичами між собою.
Вищевказана норма права визначає підстави, що виключають участь судді у кримінальному провадженні. Перелік цих підстав є вичерпним.

Згідно із ч. 6 ст. 22 Кримінального процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тобто фактично законодавець визначив практику Європейського суду з прав людини частиною кримінального процесуального законодавства України.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Враховуючи вищенаведене, а також норми кримінально процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлений відвід слідчого судді ОСОБА_6 не містить в собі обставин, які свідчили про наявність підстав для відводу, передбачених нормами КПК України.

Крім того, прийняття слідчим суддею ОСОБА_6 процесуальних рішень, які були винесені не на користь обвинуваченого, не може свідчити про упередженість судді та слугувати підставою для відводу.

ОСОБА_3 в своїй заяві про відвід зазначив, що однією із підстав для відводу стало те, що суддя ОСОБА_6 відмовив в об`єднанні кримінальних проваджень одне з яких знаходиться Жмеринському міськрайонному судді Вінницької області. Дане твердження заявника, суд оцінює критично, оскільки в матеріалах справи відсутні клопотання ОСОБА_3 в якому останній просив об`єднати матеріали двох кримінальних проваджень в одне провадження.

Також, суд звертає увагу на те, що у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.
Конституційним Судом України в своєму рішенні у справі №2-рп/2011 від 11.03.2011 року було акцентовано, що оцінка вчинених суддею процесуальних дій може здійснюватися тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї від 29 листопада та 13 грудня 1985 року схвалені основні принципи незалежності судових органів, згідно яких судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонуки, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких би то не було причин. Не повинно мати місця неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя, і судові рішення, винесені суддями, не підлягають перегляду.

Відповідно до рішення Європейського суд з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року, одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду.

Незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави.

Наведене свідчить про те, що під час розгляду заяви про відвід, суд не вправі надавати оцінку прийнятому раніше рішенню судді або виносити інше рішення, яке б ставило під сумнів прийняте попереднє.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя