ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1917/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді кухаря у ФОП " ОСОБА_7 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України;
В С Т А Н О В И В:
21.09.2018 року приблизно о 02 год. 00 хв., екіпажу патрульної поліції «Рубін 205», в складі співробітників Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , надійшло повідомлення про скоєння адміністративного правопорушення, за адресою: м. Київ, вул. Російська, 33 перетин з вул. Санаторна. По прибуттю на місце події вищевказаним екіпажем було встановлено, що іншими працівниками поліції, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 котрі входили до складу екіпажу патрульної поліції «Рубін 203», проводиться фіксація адміністративного правопорушення, по факту виявлення за кермом автомобіля особи, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння, та поруч із ними, на місці події знаходився натовп агресивно настроєних перехожих, які перешкоджали вищевказаним співробітникам поліції виконувати свої функціональні обов`язки щодо складання протоколу. В результаті чого, між співробітниками поліції та агресивно настроєними перехожими, серед яких знаходився знаходився і ОСОБА_5 виник конфлікт. З метою уникнення перешкод для екіпажу поліції «Рубін 203», щодо оформлення матеріалів адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, з боку агресивно налаштованих людей котрі в той час перебували поруч із останніми, працівники екіпажу поліції «Рубін 205» в складі ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , які відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівниками правоохороного органу, спробували відтіснити вказаний натовп від місця події. В цей час, ОСОБА_5 перебуваючи близько 03 години 00 хвилин 21.09.2018 по вулиці Російській біля житлового будинку 33 в м. Києві, стоячи за спиною інспектора УПП в м. Києві ДПП рядового поліції ОСОБА_4 , яка, будучи одягненоною в однострій поліцейського, відповідно до плану розрахунку Дарницького УП по особовому складу Дарницького УП ГУ НП в м. Києві, задіяного на забезпечення публічної безпеки на території Дарницького району в м. Києві, несла службу по охороні публічного поряду, виконувала свої функціональні обов`язки направлені на припинення адміністративного правопорушення зі сторони агресивно настроєного натовпу людей, різко розпочав рух в її бік, при цьому будучи агресивно налаштованим до останньої, усвідомлюючи, що перед ним працівник поліції, бажаючи заподіяти останній тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням вказаним працівником службових обов`язків, умисно, наніс удар правою ногою в спину, який прийшовся в область бронежилету, від чого ОСОБА_4 не очікуючи даних дій з боку ОСОБА_5 , втримала рівновагу та впала спочатку на коліна та в подальшому на праву кість, отримавши при цьому тілесні ушкодження у вигляді забою правої кісті руки та забою лівого колінного суглобу ноги, які належать до легких тілесних ушкодженнь. Після чого, ОСОБА_5 , з метою уникнення відповідальності за вчинені ним дії, спробував втекти з місця події, однак був затриманий іншими співробітниками поліції. Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив злочини передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті. Також обвинувачей підтвердив що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів дізнання та проведення розслідування не застосовувалося. Обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочину передбачененого ч. 2 ст. 345 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку із виконням вказаним працівником службових обов`язків. Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо потерпілого у зв`язку із виконанням ним службового обов`язку та вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним умисного злочину проти авторитету органів державної влади, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_5 слід призначити у виді позбавлення волі волі у межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України, однак враховуючи те, що злочин вчинено проти представника держави - працівника поліції під час виконання ним посадових обовязків, таке позбавлення волі повинно бути наближено до максимальної межі санкції ч.2 ст.345 КК України. Також враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 працює, позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання, має наутриманні малолітнього сина, та беручи до уваги позицію прокурора і потерпілої, щодо міри покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченого на підставі ст.75 КК України слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановлення іспитового строку та покласти на нього окрім обовязків передбачених ч.1 ст.76 КК України додатковий обовязок публічно попросити у ОСОБА_4 вибачення через засоби масової інформації загальнодержавного рівня, і саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому. Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67,70 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного прокакарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки. Згідно із ч.ч 1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обовязки: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, публічно попросити у ОСОБА_4 вибачення через засоби масової інформації загальнодержавного рівня. Стягнути з ОСОБА_5 1430 гривень 00 копійок за проведення судового-трасологічної експертизи № 8-3/1969 від 18.10.2018 року. Речовий доказ - слід взуття виявлений та вилучений з поверхні бронижелету ОСОБА_4 (постанова від 21.09.2018 року) - знищити, пару кросівок (постанова від 21.09.2018 року) - повернути ОСОБА_5 . Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: