Ухвала

Іменем України
01 квітня 2019 року

м. Київ
Справа № 274/1096/18
Провадження № 51 1556 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року,
встановив:
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 02 серпня 2018 року у справі за заявою засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 липня 2017 року за ст.ст. 15 ч. 2, 194 ч. 2, 125 ч. 2 КК України залишено без задоволення.

У касаційній скарзі порушується питання про перевірку ухвали суду апеляційної інстанції від 12 лютого 2019 року в касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Стаття 459 КПК України визначає перелік обставин, які визнаються нововиявленими, і встановлення яких може бути підставою для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами. При цьому, обставини, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування.
Нововиявлені обставини характеризуються наступними ознаками:
1) невідомість їх суду з причин від нього незалежних;
2) наявність їх в об`єктивній дійсності до винесення судового рішення;
3) неможливість урахування під час провадження в справі і винесенні рішення в зв`язку з невідомістю їх суду;
4) відкриття тільки після набрання законної сили судовим рішенням.
Тобто нові факти і обставини, які, на думку особи, яка ініціює здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами, повинні були існувати в той момент, коли виносилося судове рішення, про перегляд якого за вказаною процедурою порушується питання.
З матеріалів провадження вбачається, що суд апеляційної інстанції, проаналізувавши доводи, зазначені у заяві, дав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що нововиявлених обставин, передбачених ст. 459 КПК України, у заяві не наведено.
З копії ухвали апеляційного суду, а також зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений ОСОБА_4 у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами послався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, сформульовану в постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 як на нововиявлену обставину і просив з цих підставі переглянути ухвалу апеляційного суду.
Житомирський апеляційний суд проаналізував доводи заяви засудженого ОСОБА_4 та зазначив, що обставина, на яку він посилався у своїй заяві, не є нововиявленою відповідно до ст. 459 КПК України. При цьому суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що зміна судової практики, зокрема ухвалення рішень відповідних інстанцій в інших кримінальних провадженнях, а також виклад висновку щодо правозастосування, сформульований в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17, не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 459 КПК України, оскільки вони не існували на момент постановлення судового рішення, питання про перегляд якого порушується у заяві.
За таких обставин, доводи скаржника щодо порушення апеляційним судом вимог КПК України, є безпідставними.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст.ст. 370, 418, 419 КПК України.
Пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене, з касаційної скарги та наданого до неї судового рішення колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відмова у відкритті касаційного провадження з цих підстав не позбавляє права засудженого ОСОБА_4 , членів його сім`ї або захисника, звернутися із клопотанням до суду першої інстанції щодо застосування положень ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII в порядку та за наявності відповідних підстав, передбачених цим законом, в тому числі із врахуванням та посиланням на висновок щодо правозастосування, сформульований в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17.

Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити захиснику засудженого ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3