Справа № 706/1546/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року м. Христинівка

Слідчий суддя Христинівського районного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Христинівка скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора в порядку статті 303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.11.2018 року ОСОБА_4 звернувся до Христинівського районного суду Черкаської області із скаргою на бездіяльність прокурора в порядку статті 303 КПК України, яка полягає у тому, що Христинівським відділенням поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - Христинівський ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000231, відкритому за фактом незаконного заволодіння автомобілем та майном гр. ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. З ст. 185 Кримінального кодексу України. Кримінальні справи були порушені по вказаних фактах відповідно 05 листопада 2009 року та 15 грудня 2009 року. Наскільки йому відомо, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000231 до цього часу не закінчене.

В указаному кримінальному провадженні на підставі постанови слідчого ОСОБА_6 від 04 травня 2012 року на території Христинівського РВ УМВС України » Черкаській області більше шести років незаконно утримується належний йому автомобіль марки ВАЗ-21099, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який використовувався ним для здійснення підприємницької діяльності (продаж ліків та предметів медичного призначення через власну аптеку).

Листом від 14 квітня 2015 року № 1892 слідчий ОСОБА_6 повідомив йому про те, що зазначений автомобіль визнаний речовим доказом і він буде зберігатися на території Христинівського РВ УМВС України в Черкаській області (на даний час - Христинівського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області) до прийняття рішення в кримінальному провадженні.

Визнання об`єкта нерухомого чи рухомого майна речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінальної справи (кримінального провадження) у визначених законом випадках логічно передбачає встановлення органом досудового розслідування причетності особи власника чи користувача цього майна до вчинення злочину.

Скаржник просить Зобов`язати начальника Христинівського відділу Уманської місцевої

прокуратури Черкаської області - прокурора ОСОБА_3

розглянути його клопотання від 06 листопада 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000231 відповідно до вимог статті 220 КПК України і в разі повної або часткової відмови в його задоволенні - винести вмотивовану постанову, копію якої вручити йому особисто або надіслати йому поштою.

Скаржник у судове засідання з`явився, скаргу підтримав, покликаючись на мотиви викладені у скарзі, яку просить задовольнити. Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги покликаючись на те, що ОСОБА_4 не є суб`єктом звернення із скаргою на бездіяльність прокурора.

Заслухавши, прокурора, доводи скаржника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В скарзі скаржник ОСОБА_4 вказує, що звернувся з клопотанням від 06.11.2018 року до начальника Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури Черкаської області про закриття кримінального провадження № 0000231 відповідно до вимог ст. 220 КПК.

Згідно з статтею 303. Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Таким чином, законодавець надає право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора особам, розділяючи їх за суб`єктами оскарження, а саме: у разі відмови у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань таке право має тільки заявник, а в інших випадках тільки ті особи, які перераховані у п. 2- 5 ч. 1 ст. 303 КПК України. Інші особи права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора не мають.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000231 має процесуальний статус свідка, тобто у відповідності до КПК України він позбавленій можливості звертатися до суду із скаргою у відповідності до ст..303 КПК України.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що скарга, подана не уповноваженою на те особою, а тому, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора в порядку статті 303 КПК України, відмовити.

Ухвала в силу ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1