Ухвала
21 січня 2019 р.

м. Київ
справа № 127/318/16-к

провадження № 51-5933ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 01 лютого 2018 року щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд указаних судових рішень в касаційному порядку. Водночас ОСОБА_4 заявив клопотання про поновлення строку на оскарження цих рішень у касаційному порядку, посилаючись на те, що він не знав про наявність ухвали Верховного Суду від 05 липня 2018 року про повернення касаційної скарги захисника ОСОБА_5 , який діяв в його інтересах, у зв`язку із неусуненням ним недоліків касаційної скарги. Крім того вказує про те, що оскільки він перебуває у виправній колонії та в силу обмежених можливостей про отримання інформації щодо руху його кримінального провадження, він не зміг вчасно подати касаційну скаргу, що є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження.
Перевіривши матеріали провадження за скаргою, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, захисник ОСОБА_5 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою. За наявності підстав, які перешкоджали відкриттю касаційного провадження, колегія суддів Верховного Суду постановила ухвалу від 07 травня 2018 року про залишення касаційної скарги без руху і надала строк для усунення недоліків.
Проте захисник ОСОБА_5 в установлений строк не усунув недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, а тому колегія суддів Верховного Суду 08 липня 2018 року повернула касаційну скаргу ОСОБА_5 на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.
Проте подана ОСОБА_4 касаційна скарга з клопотанням про поновлення касаційного строку не містить обґрунтованих підстав для цього.
Своє клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судових рішень засуджений мотивує тим, що не зміг вчасно подати касаційну скаргу, оскільки він перебуває у виправній колонії.
Суд не вважає зазначену засудженим причину пропуску процесуального строку поважною, оскільки вона не є тією обставиною, яка була чи об`єктивно є непереборною, тобто не залежить від волевиявлення особи, пов`язана дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Крім того, як убачається з копії ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 01 лютого 2018 року, засуджений ОСОБА_4 був присутній під час проголошення апеляційним судом ухвали та йому було роз`яснено порядок та строки її оскарження.
Жодних інших переконливих аргументів на підтвердження поважності причин, через які ОСОБА_4 не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня вручення йому копії ухвали апеляційного суду, у клопотанні не наведено.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції не знаходить підстав для поновлення ОСОБА_4 строку касаційного оскарження судових рішень щодо нього.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженомуна підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку касаційного оскарження.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 01 лютого 2018 року щодо нього разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3