Провадження № 1-кп/643/369/19
Справа № 643/2634/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0005720 від 24.09.2017, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із неповною базовою середньою освітою, маючого малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 17.06.2002 вироком Московського районногог суду м. Харкова за ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України, до 3-х років позбавлення волі; 23.03.2004 вироком Московського районного суду м. Харкова, за ч. 2 ст. 186, ч. 2, 4 ст. 187, ст. 70 КК України, до 8-ми років позбавлення волі; 12.04.2006 вироком Московського районного суду м. Харкова, за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст 296, ч. 2 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70 КК України, до 8-ми років позбавлення волі; 14.10.2008 вироком Бердянського міського суду Запорізької області, за ст. 391, ст. 71 КК України, до 2-х років позбавлення волі; 22.02.2011 вироком Московського районного суду м. Харкова, за ч. 1 ст. 309 КК України, до 1-го року позбавлення волі; 26.11.2012 вироком Московського районного суду м. Харкова, за ч. 2 ст. 309 КК України, звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком - 2 роки, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

23.09.2017, приблизно о 23:15 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі будинку № 37-Д, по вул. Героїв Праці в м. Харкові, побачив як через вказаний двір прямував раніше йому невідомий чоловік, яким виявився - ОСОБА_5 . Останній рухався поряд із дитячим майданчиком у напрямку під`їзду № 5, вказаного вище будинку. Проходячи повз кущів, розташованих за дитячим майданчиком, ОСОБА_5 , зачепившись за них, втратив рівновагу, в зв`язку з чим впав на землю, при цьому з карману надітої на останнього куртки випав належний ОСОБА_5 мобільний телефон TM «Lenovo А850», imeil: НОМЕР_1 , вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 01/02 від 01.02.2018 - 2250 гривень, у середині із sim-карткою мобільного оператору ПрАТ "ВФ Україна", абонентський номер якої: НОМЕР_2 , вартість, згідно вказаного висновку товарознавчої експертизи не встановлена, у зв`язку з відсутністю методик за визначенням вартості стартових пакетів та sim-карток, еквіваленту стартового пакету оператору мобільного зв`язку та sim-картки мобільного оператору ПрАТ «ВФ Україна», факт чого ОСОБА_5 не помітив. Піднявшись, ОСОБА_5 спрямував далі у зазначеному напрямку. Так, побачивши те, що ОСОБА_5 вронив під час падіння належний останньому, описаний вище мобільний телефон, у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний намір на таємне його викрадення, у наслідок чого, діючи повторно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, скориставшись тим, що ОСОБА_5 зник у приміщені під`їзду та у той час поряд із ним не було нікого з числа сторонніх осіб, тим самим за злочинними діями ОСОБА_4 ніхто не спостерігав, у зв`язку із чим, останній усвідомлюючи свої злочинні дії, як таємні, підібрав з землі описаний вище, належний ОСОБА_5 , мобільний телефон поклавши його до карману надітої на останнього куртки, тим самим незаконно заволодів вказаним мобільним телефоном та у подальшому розпорядившись ним на свій власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, згідно висновку товарознавчої експертизи № 01/02 від 01.02.2018, на суму - 2250 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, події якого мали місце 23.09.2017, визнав повністю та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду. Обвинувачений у суді зазначив про те, що він розумів, що скоював злочин, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним злочину пояснив як необдуману поведінку, та потребу у грошах, оскільки телефон TM «Lenovo А850», який належав потерпілому, він продав раніше незнайомому чоловіку, але отриману за телефон суму зазначити у суді не зміг. Гроші були ним використані на особисті потреби.

В свою чергу потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, в якій прохав розглянути кримінальне провадження за його відсутністю, претензій матеріального або морального характеру у нього до обвинуваченого не має.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні ним злочину, події якого мали місце 23.09.2017, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Більш того, обвинувачений раніше судимий, офіційно не працевлаштований, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 ,на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має місце реєстрації, за яким фактично мешкає.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставину, що обтяжує покарання останнього, яка передбачена ст. 67 КК України, судом не визнано.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд на підставі викладеного вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, яка не пов`язана з реальним позбавленням волі, тобто з випробуванням з іспитовим строком із застосуванням ст.75, ч.1 п.п. 1,2 ст.76 КК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 в ході досудового слідства не обирався, до суду клопотань з цього приводу не поступало.

Речові докази та процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: ОСОБА_1