cправа № 570/3379/18
провадження № 1-кс/570/798/2018
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
10 вересня 2018 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне вул.П.Могили 24) клопотання старшого слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 ,погоджене з прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва, прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0001764,

про арешт майна,
в с т а н о в и в:

оскільки на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на земельні ділянки, які перебували у власності ОСОБА_5 , та не встановленим на даний час досудовим розслідуванням способом перебувають у власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та знаходиться під загрозою незаконного відчуження, слідчий з метою їх збереження просить накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування такими об`єктами, а саме:

- земельна ділянка з кадастровим номером: :01:001:0608, яка знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с.Городище, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:016:0153, яка знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, Великожитинська сільська рада, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Слідчий повідомлений про місце та час розгляду клопотання, але до суду не з`явився, його неприбуття не перешкоджає його розгляду в силу ч.1 ст.172 КПК України.

Володільці майна до суду не викликалися, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважаючи їх достатніми для винесення рішення, прийшов до таких висновків.

Згідно клопотання, 18 листопада 2017 року до чергової частини Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області надійшла заява ОСОБА_8 про те, що невстановлена особа, підробивши документи на право власності на її земельні ділянки, виставила їх на продаж.

За даним фактом 18 листопада 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0001764 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Згідно постанови слідчого 16 липня 2018 року вказані земельні ділянки визнані речовими доказами.

Відповідно до вимог ст.131 КПК Україн арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується тільки на підставах, передбачених ст.ст.132, 170 КПК України. Оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинне здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтовувати таку ініціативу з посиланням на норми закону.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову /ч.1 ст.170 КПК України/.

Вимоги ч.1 ст.173 КПК України зобов`язують слідчого суддю, суд відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до статті 319 КК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Документальне обґрунтування необхідності накладення арешту на земельну ділянку відсутнє, сукупність зазначених обставин засвідчує відсутність доцільності накладення арешту на майно у рамках даного кримінального провадження, порушеного за фактом підробки документів, тому вважає вважає нерозумним накладення арешту завданням данного кримінального провадження.
Вважаю, що слідчим не доведено необхідність арешту зазначеної у клопотанні земельної ділянки, зокрема, її значення як доказу у кримінальному провадження за ч.1 ст.358 КК України, а також існування ризиків, визначених ч.1 ст.170 КПК України. Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, тому відповідно до вимог ст.173 КПК України у задоволенні клопотання відмовити.
На думку суду, в даній справі мають місце цивільно-правові відносини.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.131, 167, 170, 173 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

відмовити у задоволенні клопотання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1