Справа № 369/8962/18
Провадження №1-кс/369/2901/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0002802 від 04.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0002802 від 04.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 186 КК України.
На обґрунтування доводів клопотання заявник зазначає, що слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002802 від 04.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 186 КК України, в рамках якого, на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.05.2018 накладено арешт на транспортний засіб автомобіль марки «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який належить ОСОБА_5 .
З ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду від 05.05.2018 р. погодитися не має правових підстав, оскільки мотиви щодо накладення арешту на майно власника наведені у клопотання слідчого, надумані і не відповідають дійсності.
Так, 03.05.2018 року близько 04:00 год. за адресою: Київська область, Києво-Святошинеський район, м. Вишневе, вул. Промислова 7, невідома особа відкрито заволоділа майном заявника, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я. Відомості за даним фактом 04.05.2018 року СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області внесено до ЄРДР за № 0002802, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Речовими доказами за умовами ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
ОСОБА_5 , який є власником автомобілю «CHEVROLET AVEO» н.з. НОМЕР_1 сірого кольору не був присутній під час розгляду клопотання про арешт, у зв`язку з тим, що він не був повідомлений належним чином та не мав змоги захистити право власності, яке гарантоване ст. 41 Конституції України. Про арешт вказаного автомобілю ОСОБА_5 стало відомо, після отримання ухвали суду за домашньою адресою,поштою. Арешт накладений на майно ОСОБА_5 , а саме на автомобіль марки «CHEVROLET AVEO» н.з. НОМЕР_1 сірого кольору підлягає скасуванню. Також вважаю, що вже минув тривалий час з моменту вилучення зазначеного автомобілю, якого було достатньо для вилучення та збереження слідів кримінального правопорушення, при їх наявності.

Суд послався в своїй ухвалі на умови ст. 167 КПК України для заборони використання автомобілем ОСОБА_6 , але вказана стаття стосується підозрюваного, що передбачає тимчасовим вилученням майна, що фактично позбавляє підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Свідок ОСОБА_6 статусу підозрюваного не має, що, свідчить про упередженість і незаконність постановленої ухвали про арешт його майна,
Окрім того, арешт може бути накладений на майно підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально- протиправними діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Власник ОСОБА_5 у кримінальному провадження внесеного до ЄРДР за №0002802 від 04.05.2018 р. за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України у спосіб передбачений КПК не визнаний ні підозрюваним, ні обвинуваченим, ні особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально-протиправними діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судці або суду, що свідчить про упередженість, незаконність накладення арешту на майно власника.
Наведені у клопотанні обставини дають суду підстави для скасування ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду від 05 травня 2018 року, як постановленої передчасно і безпідставно.
Тому заявник просив скасувати ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.05.2018 р. про накладення арешту на транспортний засіб автомобіль марки «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який належить ОСОБА_5 .
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.
У судове засідання слідчий Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.
У судовому засіданні прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури частково заперечува проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження №0002802, приходить до висновку що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 131 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зазначені положення Конституції України кореспондуються із ч. 1 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Як встановлено в судовому засіданні, слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002802 від 04.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 186 КК України.
05.05.2018 року автомобіль марки «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , постановою слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області ОСОБА_7 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0002802 від 04.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 186 КК України.
В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.05.2018 накладено арешт та заборону розпоряджатися та керувати автомобілем марки «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який належить ОСОБА_5 .
Вбачається, що з моменту накладення арешту на автомобіль пройшов тривалий час і до цього часу у кримінальному провадженні жодній особі підозри у вчиненні кримінального правопорушення не пред`явлено, на даний час у кримінальному провадженні проведені необхідні слідчі дії, встановлено та допитано учасників події та свідків.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вищевказані положення кримінального процесуального Закону кореспондуються із ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З огляду на викладене вище, зважаючи на обставини справи вбачається, що на даний час відсутні підстави для обмеження власника майна в частині накладеного арешту на транспортний засіб, а тому подане клопотання в частині скасування арешту на автомобіль підлягає задоволенню.
Разом з тим, скарга в частині зобов`язання уповноваженої особи Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області повернути автомобіль марки «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору його власнику без стягнення сплати за послуги штрафмайданчику, не підлягає задоволенню, оскільки в порядку ст. 174 КПК України не входить до компетенції розгляду слідчим суддею.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 26, 132, 170-175, 309 372, КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0002802 від 04.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186 КК України задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.05.2018 року на майно, а саме: транспортний засіб автомобіль марки «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який належить ОСОБА_5 .
Передати на відповідальне зберігання ОСОБА_5 транспортний засіб автомобіль марки «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору.
В решті вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1