Справа № 495/4292/17
Номер провадження 1-кп/495/92/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000395 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чебанівка Республіка Молдова, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, працюючого за наймом, який перебуває у цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2017 та 2018 років народження, раніше судимого:

- 10.08.2004 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст.ст. 185 ч. 3, 289 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 24.01.2006 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 186 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 12.11.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 04.03.2016 року по відбуттю строку покарання;

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 16 лютого 2017 року приблизно о 12 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 прийшов до своєї тітки потерпілої ОСОБА_5 , яка перебувала у пологовому будинку, розташованому у с. Шабо Білгород-Дністровського району, Одеської області. Потерпіла ОСОБА_5 попросила свого племінника обвинуваченого ОСОБА_3 зняти кошти із банківської карти в сумі 1000 гривень 00 копійок та принести їй до лікарні. На що обвинувачений ОСОБА_3 погодився, а потерпіла ОСОБА_5 дала йому належну їй картку «Приват Банк» № НОМЕР_1 та пароль від рахунку.

Внаслідок чого у обвинуваченого ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння грошовими коштами, що належать потерпілій ОСОБА_5 за допомогою її банківської карти.

Реалізуючи свій злочинний намір на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи ціль незаконного збагачення, обвинувачений ОСОБА_3 , неодноразово судимий за скоєння майнових злочинів, маючи непогашену судимість з корисливою метою та прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, пішов до банкомату, розташованого за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Шабо, вул. Швейцарська, 10, де зняв із вказаної карти грошові кошти у розмірі 1100 гривень 00 копійок. Після чого із місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденими коштами на власний розсуд.

Далі, продовжуючи свій злочинний намір обвинувачений ОСОБА_3 поїхав до міста Білгород-Дністровського, Одеської області, де із банкомата, розташованого за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 60, зняв ще 500 гривень із банківської карти «Приват Банк», що належить потерпілій ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись на власний розсуд викраденими грошима.

Тим самим, обвинувачений ОСОБА_3 спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_5 на суму 1600 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив що дійсно16 лютого 2017 року приблизно о 12 годині 00 хвилин він прийшов до своєї тітки потерпілої ОСОБА_5 , яка перебувала у пологовому будинку, розташованому у селі Шабо, Білгород-Дністровського району, Одеської області. Потерпіла ОСОБА_5 попросила його зняти кошти із банківської карти в сумі 1000 гривень 00 копійок та принести їй до лікарні. На що він погодився та потерпіла дала йому належну їй картку «Приват Банк» та пароль від неї. Після чого він пішов до банкомату, розташованого у с. Шабо по вул. Швейцарська, 10, де зняв із вище вказаної карти грошові кошти у розмірі 1100 гривень 00 копійок. Далі, поїхав до м. Білгород-Дністровський Одеської області, де із банкомата, розташованого по вул. Ізмаїльська, 60, зняв ще 500 гривень із банківської карти своєї тітки потерпілій ОСОБА_5 . Всі гроші він потерпілій повернув та вона немає до нього претензій. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, негативну характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше притягався до кримінальної, маючи не зняту та не погашену судимість вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності, його відношення до скоєного, а саме те, що він щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району Одеської області, добровільно відшкодував завданий збиток потерпілій, яка до обвинуваченого претензій не має та просила суворо не карати обвинуваченого, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392- 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1