1Справа № 335/3421/18 1-кс/335/2412/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 19 березня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання про допит свідка у кримінальному провадженні № 0000133,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 19 березня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання про допит свідка, зобов`язання провести допит свідка у його присутності у кримінальному провадженні № 0000133.

В обґрунтування доводів скарги заявник та адвокат зазначили, що ОСОБА_3 15.03.2018 звернувся з клопотанням про допит свідка ОСОБА_6 . В обґрунтування необхідності допиту вказаної особи ОСОБА_3 зазначив, що вказана особа може підтвердити факт коли фактично ОСОБА_3 був ознайомлений з наказом про його поновлення на посаді, чи надавався йому допуск до державної таємниці, коли йому були надані ключі від кабінету, чи приступив він фактично до виконання обов`язків та відповідно на якій посаді. Вказане клопотання обґрунтовано ст. 56, ч. 1 ст. 65, ч.ч. 2, 3 ст. 93, ч. 6 ст. 223 КПК України.

19 березня 2018 р. прокурором відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні клопотання, про що було прийнято постанову.

ОСОБА_3 не згоден з прийнятою постановою у в зв`язку з чим звернувся до суду зі скаргою в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Скаргу заявник та адвокат обґрунтовують тим, що постановою від 19.03.2018 відмовлено у задоволенні його клопотання, як потерпілого, про допит свідка в його присутності лише тим, що на думку прокурора відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 показання ОСОБА_3 не ставляться під сумнів. На думку адвоката ОСОБА_4 та заявника ОСОБА_3 вказана постанова в порушення ч. 2 ст. 220 КПК України є невмотивованою. А також, порушує вимоги ст. 22 КПК України щодо змагальності сторін кримінального провадження, а також, порушує вимоги ч. 3 ст. 93 КПК України щодо права потерпілого на збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчої (розшукової) дії, якою є допит свідка та показання якого є процесуальним джерелом доказів.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_4 підтримали скаргу у повному обсязі та просили її задовольнити.

Прокурор відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про причини не явки не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, предметом оскарження є рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. Існування такого предмета оскарження зумовлене задекларованою та імплементованою в КПК України засадою змагальності сторін у кримінальному провадженні, оскільки одне із законодавчих положень, завдяки якому реалізується зазначена засада, передбачене у ч. 2 ст. 22 КПК України, якою встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Також реалізація відповідної засади забезпечується положеннями ст. 220 КПК, якою встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а в разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином, наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а з іншого - регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування.

Необхідно зауважити, що п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому.

Правова природа аналізованого виду проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності проведення допиту.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 56 КПК України, закріплено право потерпілого заявляти клопотання протягом кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 56 КПК України, під час досудового розслідування потерпілий має право брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

У відповідності до ст. 223 ч. 6 КПК України, слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній.

Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 110 КПК України, постанова слідчого в тому числі, повинна складатись з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У постанові зазначено, що питання, які ставляться у клопотанні не відносяться до предмету розслідування у кримінальному провадженні, оскільки не впливають на виконання чи не виконання ОСОБА_3 функцій працівника правоохоронного органу. Однак, суд звертає увагу на той факт, що згідно з ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі № 335/2052/17 від 17.02.2017 та ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі № 335/2052/17 від 335/4502/17 від 18.04.2017 встановлено факти, які не підлягають відповідно до статті 90 КПК України доказуванню. А саме, відносно ОСОБА_3 було порушено кримінальне провадження за ч. 3 ст. 368 КК України, яка була порушена на підставі рапортів співробітників УВБ в Запорізькій області де зазначено, що вказаний є співробітником УВБ в Запорізькій області. Склад вказаного кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 368 КК України) передбачає спеціальний суб`єкт. Тобто, з`ясування питання виконував або не виконував функції працівника правоохоронного органу є важливим для вирішення питання чи є склад кримінальних правопорушень передбачених ст. 364, 366 КК України у діях службових осіб УВБ в Запорізькій області ДВБ НП України.

Положеннями ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Згідно вимог ст. 19, ст. 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Крім того, слід врахувати і практику Європейського суду з прав людини. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2014 року у справі «Скороходова проти України» (заява № 56697/09), пункт № 36, органи влади, які були уповноважені порушити та розслідувати кримінальну справу, зобов`язані здійснити справжні спроби оперативно та ретельно розслідувати справу, встановити факти та у разі необхідності притягнути до відповідальності винних осіб.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

А тому прокурором при винесенні даної постанови порушенні права потерпілого під час досудового розслідування, у зв`язку з чим клопотання потерпілого про допит свідка в його присутності підлягає задоволенню, тому постанова прокурора відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 підлягає скасуванню.

Відповідно до п.п. ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 3) зобов`язання вчинити певну дію.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову прокурора відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 19.03.2018 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілого про допит свідка в присутності потерпілого скасувати.

Зобов`язати прокурора відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 провести допит свідка ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 14.03.2017 з участю потерпілого ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити до прокуратури Запорізької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступну та резолютивну частини ухвали постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 14.06.2018.

Повний текст ухвали оголошений 19.06.2018 о 16:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1