Провадження №1-кс/760/6374/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ:

до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , в якій останній просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000544 від 23.02.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.365, ч.2 ст.372 КК України, посилаючись на те, що ними було отримано копію постанови про закриття кримінального провадження від 30.03.2018 року.
В обґрунтування доводів скарги вказує на те, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000544 від 23.02.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.365, ч.2 ст.372 КК України.
При цьому наголосив на тому, що 30.03.2018 старшим детективом Національного бюро ОСОБА_4 знову повторно винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України.
Вважає, що детективом не належним чином проведене досудове слідство, не в повній мірі вжито заходи під час досудового розслідування та не дотримано вимог закону про всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
Разом з тим, зазначив що детектив не вчинено жодних дій до їх збирання у відповідності до вимог ст.93 КПК України, а потерпілі не змогли використати свої права передбачені ст.56 КПК України, а тому підлягає скасуванню.
Також зазначав, що відомості до ЄРДР внесенні та визначена підслідність вказаними особами на власний розсуд, без урахування заяви про вчинення кримінального правопорушення, скарги поданої до Печерського районного суду м. Києва на бездіяльність Генеральної прокуратури України від 03.01.2017 року щодо невнесення відомостей до ЄРДР, тому матеріали кримінального провадження мають невідкладно спрямовані до належного органу досудового розслідування.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній підстав.
Заслухавши детектива, який просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на обґрунтованість відмови, адвоката, який наполягав на задоволенні скарги, повно та всебічно дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Оглядом вказаної постанови про закриття кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що в обґрунтування мотивів закриття такого провадження детективом Національного бюро ОСОБА_4 , покладено такий висновок, що твердження заявника щодо фальсифікації детективами Національного бюро та прокуратури САП процесуальних документів, при проведенні 02.08.2016 огляду та вручення заздалегідь імітованих засобів в якості понятих осіб, які вже брали участь у вказаному процесуальному статусі під час проведення слідчих дій в інших кримінальних провадженнях, не свідчить про вчинення зазначених у заяві злочинів, оскільки слідча дія проводилась співробітниками УСБУ в Харківській обалсті.
Слідчий суддя зазначає, що вказані висновки детектива Національного бюро ОСОБА_4 , викладені у постанові про закриття кримінального провадження, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Так, згідно зі ст. 284 КПК України рішення про закриття кримінального провадження можливе після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей та документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно із ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Порядок збирання та оцінки доказів передбачений главою 4 КПК України.
Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).
Згідно п.1 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
При цьому, відповідно до ч. 1ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно з ч. 1ст. 223 КПКУкраїнислідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Таким чином, значення слідчих дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінальногопровадження, досягнення його завдань.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що 01.12.2017 року в межах даного кримінального провадження детективом вже виносилась постанова про закриття кримінального провадження з аналогічних мотивів. Однак, така постанова про закриття кримінального провадження від 01.12.2017 року була скасована ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва.
Як встановлено слідчим суддею, після отриманням матеріалів вказаного кримінального провадження та до моменту винесення постанови про закриття такого кримінального провадження від 01.12.2017 року детективом знов не проведено жодної слідчої дії для перевірки доводів заяви адвоката ОСОБА_3 з метою встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.365, ч.2 ст.372 КК України.
За таких обставин, висновок слідчого про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення є необґрунтованим, передчасним та таким, що зроблений без дотримання вимог КПК України.
Відтак, постанову про закриття кримінального провадження необхідно скасувати.
Вирішуючи питання щодо зобов`язання невідкладно передати матеріали кримінального провадження до Генерального прокурора України для організації досудового розслідування за підслідністю, слідчим суддею відзначається, що внесені за заявою адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідування відомості та положення ст.216 КПК України ( з урахуванням п.1 розділу ХI Перехідних положень) не дають підстав вважати, що підслідність за цим кримінальним провадженням визначена за слідчими органів прокуратури, у зв`язку з чим на даний час відсутні підстави для передачі матеріалів кримінального провадження для організації досудового розслідування до Генеральної прокуратури України, а відтак, дана вимога задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 91, 92, 117, 214, 223, 303, 306-307 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
скаргу задовольнити частково.
Постанову старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 30.03.2018 про закриття кримінального провадження № 0000544 від 23.02.2017 скасувати.
В задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1