Справа №592/5248/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/197/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 травня 2018 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця і мешканця м. Суми, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , звернувся старший слідчий СВ Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

ОСОБА_9 підозрюється в тому, що вранці 30 квітня 2018 року за попередньою змовою зі своїм знайомим ОСОБА_13 , з метою незаконного заволодіння грошовими коштами ломбарду «Комод», що розташований за адресою: м. Суми вул. Набережна р. Стрілки, 22, попередньо взявши з собою предмет зовні схожий на обріз мисливської рушниці, зайшли до приміщення цього ломбарду, де за робочим місцем знаходився працівник ломбарду - ОСОБА_14 . В подальшому ОСОБА_9 , який в руках тримав предмет зовні схожий на обріз мисливської рушниці, направив даний предмет в сторону ОСОБА_14 і став вимагати гроші. ОСОБА_14 усвідомлюючи, що відбувся напад, перебуваючи в шоковому стані, не виконав наказ ОСОБА_9 , спробував зачинити віконечко та натиснув на кнопку виклику охорони. Помітивши це, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 з місця злочину втекли.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначав, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років. Перебуваючи на волі, його дії можуть представляти суспільну небезпеку, зокрема, він може переховуватись від органів досудового розслідування та продовжувати злочинну діяльність, крім того, може перешкоджати кримінальному провадженню , а тому застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 травня 2018 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 08 липня 2018 року включно.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, який, на її думку, буде достатнім для забезпечення продовження досудового розслідування, судового розгляду справи та належної процесуальної поведінки підозрюваного.

За змістом доводів апеляційної скарги, захисник не погоджується з висновком слідчого судді, вважаючи, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором у судовому засіданні в суді першої інстанції доведені не були. При цьому, захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_9 проживає із співмешканкою, яка п`ять місяців тому народила дитину і він є батьком цієї дитини, надає допомогу у догляді за дитиною, та матеріально підтримує. Також із співмешканкою вони орендують житло в м. Суми.

Крім того, ОСОБА_9 визнає свою вину, співпрацює з слідством, надає показання по справі, бере участь у всіх слідчих діях.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та пояснення підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і прохав ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги та мотиви постановлення ухвали дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під варту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_14 від 07.05.2018 р., протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.05.2018 р., протоколи огляду предметів від 30.04.2018 р. та від 08.05.2018 р., протокол пред`явлення особи для впізнання від 10.05.2018 р.

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнів у суду щодо їх достатності, не викликала.

Крім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р.- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років, і маючи не непогашену судимість, йому відомо яке покарання може загрожувати у випадку доведення його вини за цей злочин, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, колегія суддів також враховує і практику ЄСПЛ, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_9 раніше судимий і даний злочин скоїв, маючи непогашену судимість, є підстави вважати, що перебуваючи на свободі, він знову може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також враховано і те, що злочин вчинено із застосуванням зброї.

Посилання апелянта на те, що підозрюваний проживає разом з із співмешканкою, яка п`ять місяців тому як народила дитину, батьком якої він є, і потребує його допомоги, на думку колегії суддів не є тими безумовними та беззаперечними підставами, що унеможливлюють застосування до ОСОБА_9 такого запобіжного заходу як тримання під вартою і повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Не є підставою для застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту той факт, що він зі своєю співмешканкою з листопада 2017 року орендує житло за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки в цьому приміщенні він проживає без реєстрації та тимчасово і може в будь-який час його покинути.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, які випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

Посилання захисника на те, що висновки слідчого судді про наявність ризиків є необґрунтованими, не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Відповідно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді суду першої інстанції постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Керуючись ст.ст. 376, 178, 183, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 травня 2018 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5