Справа № 529/736/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрпацюючого, інваліда 3-ї групи, невійськовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого за ст. 15 ч. 3, ч. 1 ст. 185 КК України, та угоду про примирення між ним та потерпілим ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 01.08.2018 року близько 13 год. 50 хв., перебуваючи у господарстві, яке розташоване по АДРЕСА_2 , належного потерпілому ОСОБА_5 , достеменно знаючи про наявність у ньому металобрухту, мав умисел на його таємне викрадення. Реалізовуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався таємно, викрасти 50 кг металобрухту на загальну вартість 25 грн., однак не розпорядився ним на власний розсуд, оскільки був помічений гр. ОСОБА_6 , не довівши таким чином свій злочинний намір до кінця через обставини, які не залежали від його волі. Своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці) обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 09 серпня 2018 року уклали письмову угоду про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію зач. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, згідно якої сторони досягли домовленості щодо покарання, яке повинен нести обвинувачений за вчинене кримінальне правопорушення.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши міркування з приводу її затвердження прокурора, потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши потерпілому і обвинуваченому наслідки її затвердження, суд приходить до висновку, що угода про примирення може бути затверджена, а обвинуваченому може бути призначена узгоджена сторонами міра покарання з наступних підстав.

Як вбачається з пояснень потерпілого і обвинуваченого в суді, змісту угоди про їх примирення, вона укладена ними на добровільних засадах, не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, є об`єктивні підстави для виконання обвинуваченим ОСОБА_7 взятого на себе обов`язку відбути визначене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн. В угоді вказані вірне формулювання обвинувачення, правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), є вірною.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 узгодили, що обвинуваченому повинно бути призначене покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн., що передбачено санкцією ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, та в суді надали згоду на призначення саме такого покарання.

В судовому засіданні потерпілий та обвинувачений пояснили, що кожен з них розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Питання щодо речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 376, 468, 471-476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 09 серпня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 , винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, та за його вчинення призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 80 /вісімдесмят/ неоподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 / одна тисяча триста шістдесят/ грн. 00 коп.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.

Речові докази у виді передньої балки з тормозними барабанами від автомобіля ЗАЗ, бампер від автомобіля та залізну кочергу, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити йому як власнику.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду набирає законної сили після 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд обвинуваченим, його захисником, законним представником чи потерпілим, його представником, законним представником з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Головуючий: