Справа № 296/5725/18
УХВАЛА
Іменем України

15 червня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане до суду в межах кримінального провадження № 0000141, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільхуватка, Чутівського району, Полтавської області, українця, громадянина України, неодруженого, військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , учасника бойових дій,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2018 р. до слідчого судді Корольовського райсуду м. Житомира звернувся слідчий військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 , з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000141, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

В клопотанні посилається на те, що 09 грудня 2015 року, на підставі наказу ТВО 1-го заступника НГШ ЗСУ № 5775/321/К від 05 жовтня 2015 року, молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_5 призначено в розпорядження командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_1 ).

Цього ж дня, наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_1 ) № 168 молодшого сержанта ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_1 ), поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду інструктора управління військової частини НОМЕР_1 .

У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/214 від 17 березня 2014 року, № 454/2014 від 06 травня 2014 року, № 607/2014 від 21 липня 2014 року, № 15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні розпочато мобілізацію та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів і місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а тож виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Відповідно до вимог ст.ст. 1-6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, молодший сержант ОСОБА_5 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

В період проходження військової служби молодший сержант ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Реалізуючи задумане, військовослужбовець військова частина НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 1,16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без поважних причин, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу та маючи реальну можливість для цього, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, о 8 годині 04 квітня 2017 року не з`явився вчасно на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та не маючи наміру повернутись до виконання обов`язків з військової служби про місце свого перебування не повідомив та переховувався.

30 травня 2017 року слідчим військової прокуратури Житомирського гарнізону, за погодженням з прокурором, ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні № 0000141 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК У країни, а саме не з`явленні військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Прокурор заявлене клопотання у судовому засіданні підтримав із зазначених у ньому підстав.

Захисник і підозрюваний у своїх виступах обґрунтованість підозри не заперечували, проте просили відмовити у застосуванні виняткового, із передбачених законодавчо, запобіжних заходів.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що законних та обґрунтованих підстав для застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_5 не має, а доводи, викладені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні щодо недостатності застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наведеним у клопотанні ризикам, не знайшли свого саме повного підтвердження в ході судового розгляду.

При цьому слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого вважає за доцільне обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці та покласти виконання обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України, оскільки домашній арешт є менш суворим запобіжним заходом від заходу, що вимагає слідство, втім, і з врахуванням того, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, будь - яким із передбачених у КПК України запобіжних заходів.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому цілодобово залишати територію військової частини НОМЕР_1 , строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальний обов`язок прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем перебування підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених, згідно ухвали суду, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у провадженні якого перебувають матеріали № 0000141.

Ознайомити підозрюваного під розпис з ухвалою суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, шляхом зобов`язання підозрюваного негайно прибути до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1