Справа № 460/4674/18
Провадження №1-кп/460/735/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2018 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області
в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові угоду про визнання винуватості, укладену 05 жовтня 2018 року між прокурором Яворівського районного відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.08.2018 року за № 0000976, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поруби Яворівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

В С Т А Н О В И В:

08.10.2018 року до суду поступив вказаний вище обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, запевнив суд, що розуміє право на судовий розгляд та свої права під час судового розгляду, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.
Захисник підтримав укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, просить її затвердити.
Прокурор висловився про затвердження угоди про визнання винуватості.
Заслухавши думку сторін угоди щодо можливості її затвердження, думку захисника, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) і Кримінального кодексу України, з`ясувавши обставини, суд прийшов до таких висновків.
Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 повідомлено про підозру в тому, що він в один із днів початку серпня 2018 року, маючи намір на незаконне поводження з бойовими припасами та вибуховими пристроями, без передбаченого законом дозволу, умисно, протиправно придбав, знайшовши в кущах у лісовому масиві на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , неподалік АДРЕСА_2 , два корпуси ручної оборонної гранати Ф-1 з двома підривачами УЗРГМ-2 «Уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2» промислового виготовлення, які в конструктивному поєднанні є двома ручними оборонними гранатами Ф-1, та є придатними до вибуху, і відносяться до категорії вибухових пристроїв та боєприпасів, в подальшому незаконно переніс їх та зберігав за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_1 , без мети збуту.
13.08.2018 року о 08:00 год. працівниками Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області під час проведення обшуку в житлі ОСОБА_6 , де фактично проживає ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в гаражному приміщенні виявлено один корпус ручної оборонної гранати Ф-1 та один підривник УЗРГМ-2 «Уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2» промислового виготовлення, та ОСОБА_4 добровільно надано один корпус ручної оборонної гранати Ф-1 та один підривник УЗРГМ-2 «Уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2» промислового виготовлення, які в конструктивному поєднанні є двома ручними оборонними гранатами Ф-1, придатні до вибуху, і відносяться до категорії вибухових пристроїв та боєприпасів, які ОСОБА_4 протиправно придбав, переніс та зберігав без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання.
Крім того, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 26.04.2018 року приблизно о 15:00 год., маючи намір на незаконне поводження з бойовими припасами, вибуховими речовинами, без передбаченого законом дозволу, умисно, протиправно придбав, знайшовши поблизу фруктового саду в с. Поруби Яворівського району Львівської області, скляну банку із вмістом бездимного пороху, який відноситься до вибухових речовин, яку в подальшому приніс у помешкання ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та, перебуваючи в помешканні ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, не маючи передбаченого законом дозволу, приблизно о 16:00 год. збув останньому 52,20 грам бездимного пороху, який відноситься до вибухових речовин, за ціною 100 гривень.
За викладених обставин ОСОБА_4 підозрюється в носінні, придбанні, зберіганні вибухових пристроїв та збуті вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
В угоді про визнання винуватості, укладеній між прокурором та обвинуваченим, викладено формулювання підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, вказано, що підозрюваний в ході досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри під час судового провадження, узгоджене сторонами покарання у виді трьох років позбавлення волі та звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.
У відповідності до ч. 1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Угода про визнання винуватості не містить виклад обставин, які є істотними для відповідного кримінального провадження, відсутня згода підозрюваного на звільнення від відбування покарання з випробуванням. Зазначення в угоді про повне визнання обвинуваченим винуватості в діяннях, вказаних у формулюванні підозри, не рівнозначне беззастережному визнанню винуватості, що є однією з вимог до змісту угоди.
Таким чином, угода про визнання винуватості не відповідає положенням ч. 1 ст. 472 КПК України.
Фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені під час досудового розслідування, наведені в обвинувальному акті, та формулювання підозри в угоді про визнання винуватості, які є аналогічними, містять наступні недоліки у викладі обставин про подію кримінального правопорушення, в тому числі у взаємозв`язку з правовою кваліфікацією діяння:
1) не вказано, в який час в один із днів початку серпня 2018 року обвинувачений придбав вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу;
2) предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, є вогнепальна зброя, бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої. Отже, бойові припаси та вибухові пристрої виступають самостійними предметами. Згідно правової кваліфікації кримінального правопорушення обвинуваченому інкриміновано носіння, придбання, зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Водночас у формулюванні підозри вказано, що вилучені в нього два корпуси ручної оборонної гранати з двома підривачами, які в конструктивному поєднанні є двома ручними оборонними гранатами Ф-1, відносяться до категорії вибухових пристроїв та боєприпасів. Тобто, немає визначеності в тому, чи є дві ручні оборонні гранати вибуховими пристроями чи боєприпасами, що має значення для кваліфікації діяння;
3) в частині носіння вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу не вказано, коли (дата та час), звідки і куди обвинувачений здійснив переміщення знайдених частин гранати, з якого часу (дата та час) зберігав їх;
4) у правовій кваліфікації кримінального правопорушення зазначено, що обвинувачений вчинив збут вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, при цьому формулювання підозри містить виклад того, що обвинувачений також придбав дану вибухову речовину без передбаченого законом дозволу, та допустив її носіння;
5) відсутні відомості щодо адреси місця придбання вибухової речовини, дати та часу переміщення вибухової речовини до житлового будинку;
6) при тому, що зазначено масу вибухової речовини, яку збуто, не вказано масу придбаної вибухової речовини;
7) не вказано, коли (дата) та де мав місце збут вибухової речовини.
З огляду на викладене вище, визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального правопорушення щодо діянь, обставини яких встановлені не повністю, свідчить про те, що таке визнання порушує права обвинуваченого, в тому числі право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують. За відсутності однозначності в тому, чи відносяться вилучені в обвинуваченого предмети до вибухових пристроїв чи до бойових припасів, немає підстав для визнання винуватості в носінні, придбанні, зберіганні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Згідно положень п.п. 1, 3, 6 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У зв`язку з невідповідністю умов угоди про визнання винуватості вимогам Кримінального процесуального кодексу України, порушенням ними прав обвинуваченого, відсутністю фактичних підстав для визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального правопорушення в частині ряду обставин повідомленої йому підозри, угода не підлягає затвердженню судом.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
З огляду на те, що угоду про визнання винуватості укладено між прокурором та обвинуваченим під час досудового розслідування, кримінальне провадження слід повернути прокурору для продовження досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 314, 372, 472, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 05 жовтня 2018 року між прокурором Яворівського районного відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області та ОСОБА_4 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відмовити, кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування.
Ухвала не підлягає оскарженню, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1