Справа № 128/1081/18
УХВАЛА
02 серпня 2018 року м.Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника установи: ОСОБА_4 , засудженого : ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24.04.2018 року до провадження Вінницького районного суду Вінницької області поступила заява засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст. 82 КК України, в його клопотанні просив не відмовити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні даної заяви, так як засуджений ОСОБА_5 досяг пенсійного віку, та в розумінні ч.3 ст. 61 КК України йому не можливо замінити вид покарання з позбавлення волі на обмеження волі.

Представник установи ОСОБА_4 при розгляді даної заяви підтримав позицію прокурора.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні при вирішені заяви поклався на розсуд суду.

Вислухавши пояснення засудженого , міркування прокурора, представника установи, дослідивши матеріали особистої справи засудженого та даної справи, суд, вважає клопотання засудженого ОСОБА_5 є безпідставною та такою, що підлягає відмові у задоволенні виходячи з такого.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_5 , є раніше неодноразово судимою особою, а саме:

1) 22.10.1979 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст.81 ч.2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
2) 15.06.1982 року Шахтарським міським судом Донецької області за ст. 193 ч.3,83 ч.2,42,43ч.З КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 14.02.1983 року по амністії;
3) 27.06.1983 року Ленінським районним судом м. Чернівці за ст. 215-3 ч.2, 43 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі;
4) 01.07.1998 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст. 140 ч.3,193 ч.2, 42 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
5) 06.02.2003 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст. 186 ч.2,71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 18.06.2007 року по закінченню відбування покарання;
6) 14.11.2014 року Снятинським районним судом Івано-Франківської області за ст.185 ч.1,2,70 КК України до 3 місяців та 15 днів арешту. Звільнився 09.04.2015 року по закінченню строку відбування покарання;
7) 23.06.2016 року Кіцманським районним судом Чернівецькоїобласті заст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, до 3 років позбавлення волі
Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Однак відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
Судом установлено та з особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто наразі засудженому 61 рік і він в розумінні вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є особою, що досягла пенсійного віку.

З огляду на вищезазначені обставини, враховуючи те, що засуджений ОСОБА_5 досяг пенсійного віку, суд вважає, що останньому неможливо замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким- обмеженням волі, оскільки ОСОБА_5 підпадає під перелік осіб яким згідно з ч.3 ст. 61 КК України обмеження волі, як вид покарання, судом не може бути призначено.

Керуючись стст. 82, 61 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК , Суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницькій районний суд Вінницької області на протязі 7 діб з дня отримання її копії.

Суддя: