Ухвала
11 травня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-6036 ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 17 квітня 2018 року щодо нього,

встановила:

У касаційній скарзі скаржник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

ОСОБА_4 подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону, а саме не зазначив, які порушення по оскарженим судовим рішенням допущені судами з огляду на перелічені статті вищевказаного процесуального закону.

Крім того, згідно із п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Проте, скаржник у своїй касаційній скарзі не сформулював свої вимоги з урахуванням положень ст. 436 КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

У порушення наведених вимог, до скарги взагалі не долучено оскаржувані копії судових рішень, які можна отримати в суді першої інстанції та мають бути оформлені відповідно до п. 13.7. Інструкції з діловодства від 17 грудня 2013 року № 173.

Разом з цим, відсутність оскаржуваних судових рішень позбавляє можливості суд касаційної інстанції встановити чи є вони предметом перевірки у касаційному порядку з огляду на ст. 424 КПК України.

Крім того, слід звернути увагу скаржника на те, що ухвала слідчого суддіне є предметом розгляду суду касаційної інстанції, з огляду на положення статей 310, 424 КПК України.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 .

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу скаржника слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3