Справа № 595/1435/18
Провадження № 1-кп/603/91/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2018 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000293, внесене 23.08.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, одруженого, батька багатодітної сім`ї, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, нагородженого Президентом України «Орденом за гуманітарну участь в АТО», не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ст. 366-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки є депутатом Трибухівської сільської ради сьомого скликання, відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» зобов`язаний був подати до 01 травня 2017 року шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції. Натомість, ОСОБА_3 незважаючи на обов`язок щодо декларування, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи всі необхідні умови та технічні можливості, не подав у період з 01 січня 2017 року по 01 травня 2017 року щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, визнав повністю за обставин, що наведені в обвинувальному акті, під час допиту надав показання, що дійсно не подав заповнену декларацію на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через те, що в нього були відсутні навички роботи з комп`ютерною технікою, а також вказав як причину, що призвела до такого наслідку неритмічність роботи сайту Національного агентства з питань запобігання корупції. Окрім цього, негативно оцінює свою бездіяльність щодо неподання декларації, повідомив що уже виправив ситуацію, оскільки подав 28.09.2018 року у встановлений законодавством спосіб декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік. Вказав також, що щиро жалкує про вчинене.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, вияснивши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 366-1 КК України як подання субєктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
Під час судового розгляду захисник заявила клопотання, підтримане обвинуваченим, проти задоволення якого не заперечила прокурор, про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України в зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження, внесеного 23 серпня 2018 року до ЄРДР за №0000256 розглянувши яке, суд, крім цього, дослідивши матеріали судового провадження, вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закрити кримінальне провадження, виходячи з наступних підстав.
Як слідує з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
За ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Отже особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, якщо 1) вона вчинила злочин вперше; 2) вчинене нею діяння належить до злочинів невеликої тяжкості або необережних злочинів середньої тяжкості; 3) злочин не є корупційним; 4) посткримінальна поведінка особи є позитивною і повністю відповідає змісту дійового каяття, яке включає такі обов`язкові елементи, як : а) щире покаяння особи; б) активне сприяння розкриттю злочину; в) повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.
У процесі судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, що підтверджується вимогою ДІАЗ по Україні від 02.05.2018 року №4329/103 від 02.05.2018 року.
Після вчинення злочину ОСОБА_3 щиро покаявся, що проявилося в усвідомленні своєї вини у вчиненому злочині, щирому жалю щодо його вчинення та осуді своєї поведінки. Окрім цього, обвинувачений виправив ситуації подавши 28.09.2018 року у встановлений законодавством спосіб декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік.
Обвинувачений ОСОБА_3 активно сприяв розкриттю злочину, оскільки під час досудового розслідування надавав допомогу правоохоронним органам у встановленні обставин даного кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , що передбачене ст. 366-1 КК України класифікується, як умисний не корупційний злочин невеликої тяжкості. Цим кримінальним правопорушенням шкода не завдана.
Таким чином, суд проаналізувавши дані обставини вважає, що обвинуваченого ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України з закриттям кримінального провадженням щодо нього у зв`язку з дійовим каяттям.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 45 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285, ч. 1 ст. 286, ст. 288, п. 3 ч. 1 ст. 392, п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, а кримінальне провадження, внесене 23 серпня 2018 року до ЄРДР за №0000256 за даним фактом закрити у звязку із дійовим каяттям.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом семи днів з дня її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.
Суддя ОСОБА_1