Справа №195/514/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2018 року смт. Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду смт.Томаківка кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000745 від 28.12.2015 р. та за № 0000646 від 09.11.2015 р. стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Томаківка, Томаківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз
- 19.11.2015 р. Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки;
- 09.03.2017 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 15 п.п.1,6 ч.2 ст. 115, п.6 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 162, ч.4 ст. 187, 70,71,72 КК України, зміненим в частині покарання ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області 01.08.2017 р. призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років 6 місяців з конфіскацією майна,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 297 КК України,-,
В С Т А Н О В И В:
01.11.2015 року приблизно о 21.00 годині ОСОБА_5 знаходився за місцем мешкання, тобто у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , який спав в одній з кімнат цього ж житлового будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 в цей же день, тобто 01.11.2015 року, приблизно о 21.00 годині, знаходячись у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що ОСОБА_6 спить та не бачить його злочинних дій, шляхом вільного доступу, взявши руками зі столу, викрав мобільний телефон марки «Nokia 5030с-2», вартістю 270 грн., спричинивши тим самим матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на вказану суму.
Крім того, 06.11.2015 року приблизно о 18.00 годині ОСОБА_5 знаходився за місцем мешкання, тобто за адресою: АДРЕСА_1 , де в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_7 з будинку останнього, розташованого по АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 в цей же день, тобто 06.11.2015 року, приблизно о 18:20 годині, зайшов на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після чого через відчинені двері зайшов у житловий будинок вказаного домоволодіння, де будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, знявши руками з петель, викрав чавунну батарею на 10 секцій, вартістю 408,3 грн.; 2 чавунні батареї на 8 секцій, вартістю 326,64 грн. кожна та чавунну батарею на 5 секцій, вартістю 204,15 грн., які належать ОСОБА_7 , спричинивши тим самим матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму - 1265,73 грн.

Крім того, ОСОБА_5 , 23 грудня 2015 року приблизно о 12.00 годині, перебував за адресою: АДРЕСА_3 , у свого знайомого ОСОБА_8 , де під час розмови ОСОБА_8 , (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження та ухвалено вирок , який набрав законної сили), запропонував поїхати пошукати металеві вироби, для того щоб в подальшому здати їх на металобрухт та використати кошти на продукти харчування, на що ОСОБА_5 погодився.
З цією метою, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження та винесено вирок, на автомобілі ВАЗ 21063, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 23.12.2015 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, під керуванням ОСОБА_8 , попрямували в сторону с. Петрівка, Томаківського району, де проїжджаючи біля місцевого кладовища, поблизу с.Петрівка, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_5 незаконно заволодіти металевими виробами, які знаходяться під пам`ятниками на могилах, на що ОСОБА_5 погодився вступивши таким чином у попередню змову з ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на наругу над могилами та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, керуючись корисливими мотивами, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження та винесено вирок, діючи за попередньою змовою групою осіб в цей же день, тобто 23.12.2015 року приблизно о 13.00 години знаходячись на кладовищі, розташованому біля с. Петрівка, Томаківського району Дніпропетровської області, переконавшись, що їх злочинні дії ніхто із сторонніх осіб не бачить, підійшли до могили, в якій поховано гр. ОСОБА_9 , після чого, демонструючи зневагу до місць поховання, посягаючи на моральні підвалини суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, умисно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою групою осіб, піднявши руками пам`ятник, витягнули металевий швелер, довжиною 2 м, який віднесли до автомобілю ВАЗ 21063 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та поклали до багажного відділення, незаконно заволодівши зазначеним майном, обернувши його таким чином на свою користь, з місця скоєння злочину зникли.
Крім цього, ОСОБА_5 24 грудня 2015 року, приблизно о 10.00 годині перебував за адресою: АДРЕСА_3 , у свого знайомого ОСОБА_8 , де під час розмови ОСОБА_8 запропонував поїхати пошукати металеві вироби, для того щоб в подальшому здати їх на металобрухт та використати кошти на продукти харчування, на що ОСОБА_5 погодився.
З цією метою, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження та винесено вирок, на автомобілі ВАЗ 21063 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 24.12.2015 року під керуванням ОСОБА_8 попрямували в сторону с. Кисличувата Томаківського району, де проїжджаючи біля місцевого кладовища ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_5 незаконно заволодіти металевими виробами, які знаходяться під пам`ятниками на могилах, на що він погодився вступивши таким чином у попередню змову з ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на наругу над могилами та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, керуючись корисливими мотивами, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження та винесено вирок, діючи за попередньою змовою групою осіб, в цей же день, тобто 24.12.2015 року приблизно об 11.35 години знаходячись на кладовищі, розташованому по вул. Широка в с. Кисличувата Томаківського району Дніпропетровської області, переконавшись, що їх злочинні дії ніхто із сторонніх осіб не бачить, підійшли до могил, в яких поховані гр. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , після чого, демонструючи зневагу до місць поховання, посягаючи на моральні підвалини суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання умисно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою групою осіб, піднявши руками пам`ятник похованої гр. ОСОБА_10 витягнули 4 металевих швелера довжиною по 2 м., кожний швелер, з-під пам`ятника похованої гр. ОСОБА_11 витягнули 2 металевих швелера довжиною по 2 м кожний, з пам`ятника похованого гр. ОСОБА_12 , витягнули один швелер довжиною 2 м, які віднесли до автомобілю ВАЗ 21063 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та поклали до багажного відділення, незаконно заволодівши зазначеним майном, обернувши його таким чином на свою користь, після чого з місця скоєння злочину зникли.
Крім цього, 25 грудня 2015 року ОСОБА_5 , приблизно о 12.00 годині перебував за адресою: АДРЕСА_3 , у свого знайомого ОСОБА_8 , де під час розмови ОСОБА_8 запропонував поїхати пошукати металеві вироби, для того щоб в подальшому здати їх на металобрухт та використати кошти на продукти харчування, на що ОСОБА_5 погодився.
З цією метою, ОСОБА_5 разом ОСОБА_8 , матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження та винесено вирок, на автомобілі ВАЗ'21063 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 25.12.2015 року під керуванням ОСОБА_8 попрямували в сторону с. Преображенка Томаківського району, де проїжджаючи біля місцевого кладовища ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_5 незаконно заволодіти металевими виробами, які знаходяться під пам`ятниками на могилах, на що ОСОБА_13 погодився, вступивши таким чином у попередню змову з ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на наругу над могилами та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, керуючись корисливими мотивами, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження та винесено вирок, діючи за попередньою змовою групою осіб, в цей же день, тобто 25.12.2015 року приблизно о 12.55 години знаходячись на кладовищі, розташованому біля с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області, переконавшись, що їх злочинні дії ніхто із сторонніх осіб не бачить, підійшли до могили, в якій поховано гр. ОСОБА_14 , після чого, демонструючи зневагу до місць поховання, посягаючи на моральні підвалини суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, умисно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою групою осіб, піднявши руками пам`ятник, витягнули металевий швелер, довжиною 1,5 м., який віднесли до автомобілю ВАЗ 21063 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та поклали до багажного відділення, незаконно заволодівши зазначеним майном, обернувши його таким чином на свою користь.
Крім цього, продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, спрямований на наругу над могилами та незаконне заволодіння предметами, що знаходиться на могилі, керуючись корисливими мотивами, ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_8 , матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження та винесено вирок, діючи за попередньою змовою групою осіб , в цей же день тобто 25.12.2015 року, в період часу з 13.15 години до 15.15 години знаходячись на кладовищі, розташованому біля с.Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області, переконавшись, що їх злочинні дії ніхто із сторонніх осіб не бачить, підійшли до могил, в яких поховані гр. ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 гр. ОСОБА_21 , після чого, демонструючи зневагу до місць поховання, посягаючи на моральні підвалини суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання умисно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою групою осіб, піднявши руками пам`ятник похованої гр. ОСОБА_15 витягнули металевий швелер довжиною 1,2 м, з-під пам`ятника похованого гр. ОСОБА_16 витягнули 2 металевих швелера довжиною по 1,2 м кожний, з-під пам`ятника похованого гр. ОСОБА_17 витягнули металевий швелер довжиною 1,2 м, з-під пам`ятника похованого гр. ОСОБА_18 витягнули металевий швелер довжиною 1,5 м, з-під пам`ятника похованої гр. ОСОБА_19 витягнули металевий швелер довжиною 1,2 м, з-під пам`ятника похованого гр. ОСОБА_20 , витягнули металевий швелер довжиною 1,5 м., з-під пам`ятника похованої гр. ОСОБА_21 , витягнули 2 металевих швелера довжиною по 1,5 м, які віднесли до автомобілю ВАЗ 21063 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та поклали до багажного відділення, незаконно заволодівши зазначеним майном, обернувши його таким чином на свою користь, після чого з місця скоєння злочину зникли.
Крім цього, ОСОБА_5 27 грудня 2015 року приблизно о 11.00 годині перебував за адресою: АДРЕСА_3 , у свого знайомого ОСОБА_8 , де під час розмови ОСОБА_8 запропонував йому поїхати пошукати металеві вироби, для того щоб в подальшому здати їх на металобрухт та використати кошти на продукти харчування, на що ОСОБА_5 погодився.
З цією метою, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження та винесено вирок, на автомобілі ВАЗ 21063 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 27.12.2015 року під керуванням ОСОБА_8 попрямували в сторону с. Зелений Гай Томаківського району, де проїжджаючи біля місцевого кладовища ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_5 , незаконно заволодіти металевими виробами, які знаходяться під пам`ятниками на могилах, на що ОСОБА_5 погодився вступивши таким чином у попередню змову з останнім.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на наругу над могилами та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, керуючись корисливими мотивами, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження та винесено вирок, діючи за попередньою змовою групою осіб в цей же день, тобто 27.12.2015 року приблизно о 13.00 години знаходячись на кладовищі, розташованому біля с. Зелений Гай Томаківського району Дніпропетровської області, переконавшись, що їх злочинні дії ніхто із сторонніх осіб не бачить, підійшли до могил, в яких поховано гр. ОСОБА_22 , та ОСОБА_23 , після чого, демонструючи зневагу до місць поховання, посягаючи на моральні підвалини суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, умисно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою групою осіб, піднявши руками пам`ятник похованого гр. ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , витягнули металеву арматуру в кількості 6 шт., довжиною по 1 метру кожна арматура, яку віднесли до автомобілю ВАЗ 21063 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та поклали до багажного відділення, незаконно заволодівши зазначеним майном, обернувши його таким чином на свою користь, та продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на наругу над могилами та незаконне заволодіння предметами, що знаходиться на могилі, керуючись корисливими мотивами, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, в цей же день тобто 27.12.2015 року, на вище вказаному автомобілі проїхали до с. Краснопіля, Томаківського району, Дніпропетровської області, де знаходиться інше кладовище, та знаходячись на кладовищі, розташованому біля с. Краснопіля, Томаківського району, Дніпропетровської області, переконавшись, що їх злочинні дії ніхто із сторонніх осіб не бачить, підійшли до могили, в якій поховано гр. ОСОБА_24 , після чого, демонструючи зневагу до місць поховання, посягаючи на моральні підвалини суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання умисно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою групою осіб, піднявши руками пам`ятник похованого гр. ОСОБА_24 , витягнули металевий швелер довжиною 2 м., який віднесли до автомобілю ВАЗ 21063 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та поклали до багажного відділення, незаконно заволодівши зазначеним майном, обернувши його таким чином на свою користь, після чого з місця скоєння злочину зникли.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України за ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; за ч.3 ст. 185 КК України за ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, за ч.3 ст. 297 КК України за ознаками - наруга над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене з корисливих мотивів, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
В судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованих йому злочинах при викладених у обвинувальному акті обставинах визнав повністю, та пояснив суду, що разом з ОСОБА_25 , на автомобілі, належному ОСОБА_26 вирішили поїхати пошукати металеві вироби, щоб потім здати їх на металобрухт. Заїхали на кладовище, та вирішили діставати металеві швелери з-під пам`ятників, він витягував металеві вироби з під могил на кладовищі, при цьому інколи пошкоджувались пам`ятники на могилах, металеві вироби вони здавали на металобрухт, йому потрібні були гроші , так як він ніде не працює. Скільки могил вони пошкодили, обвинувачений не пам`ятає, але досить багато. Щодо крадіжки мобільного телефону, що належав ОСОБА_6 , обвинувачений пояснив, що ОСОБА_6 знаходився у нього вдома, вони розпивали спиртні напої, а потім ОСОБА_27 заснув. Телефон лежав на тумбочці. Обвинувачений вирішив його забрати собі. Чавунні батареї з домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ,та належні ОСОБА_7 обвинувачений вирішив викрасти, так як знав , що за ним ніхто не спостерігає, а двері виявились відчинені.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_9 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 належним чином, неодноразово, повідомлені про слухання справи, в судове засідання не з?явилися. Зважаючи на те, що цивільні позови по справі не заявлені, суд вважає за можливе розглядати кримінальне провадження за відсутності потерпілих по справі.

У судовому засіданні було також досліджено матеріали справи, а саме (кримінального провадження за № 0000745 від 28.12.2015 р):

Відповідно до витягів з кримінального провадження № 0000745 встановлено, що на підставі заяв про вчинене правопорушення від потерпілих ОСОБА_29 (а.с.3, 12-13 т.1), ОСОБА_30 (а.с.73, 81-82 т.1), ОСОБА_32 (а.с.98, 107-108), ОСОБА_33 (а.с.112, 121-122), ОСОБА_31 (а.с. 86, 126,135-136 т.1), ОСОБА_34 (а.с.140, 150-151), ОСОБА_28 (а.с. 182, 190-192), ОСОБА_35 (а.с. 195, 204-205), ОСОБА_9 (а.с. 209, 217-218), ОСОБА_36 ( а.с. 222, 231-232), ОСОБА_40 (а.с. 236,246-247т.1), ОСОБА_38 (а.с. 3,12-13 т.2), ОСОБА_39 ( а.с. 17,15-26 т.2);до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 297 КК України.

З протоколів огляду місця події території кладовища з фототаблицями а.с. 5-7, 74-76,88-90,100-102,114-116,128-130,142-145,184-185,197-199,211-212, 224-226, 236-241 т.1, а.с.5-7, а.с.18-19 т.2, вбачається, що на підставі заяв потерпілих слідчим в присутності двох понятих встановлено та зафіксовано місце вчинення злочину, територія кладовищ, з пошкодженими могилами.

З протоколу проведення слідчих експериментів від 29.12.2015 р. ( а.с.51-53 т.1), та від 16.02.2016 р. ( а.с.49-51 т.2), встановлено ,що ОСОБА_5 під час здійснення вказаної слідчої дії , в присутності слідчого, та понятих вказав про обставини та механізм викрадення металевих виробів з могил на кладовищі.

Згідно протоколу огляду домоволодіння свідка ОСОБА_41 з фототаблицями а.с. 58-62 т.1, було виявлено металеві вироби сталеві швелери, кутники та труби , які зі слів учасника огляду, фактичного користувача домоволодіння ОСОБА_42 , на протязі грудня 2015 року її син ОСОБА_43 скуповував у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .
Судом також було досліджено характеризуючий матеріал на обвинуваченого ОСОБА_5 ( а.с. 163-171 т.1).
Крім того, судом досліджено матеріали кримінального провадження за № 0000646 від 09.11.2015 р:
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_7 від 08.11.2015 р. ( а.с. 10);
- протокол огляду території домоволодіння АДРЕСА_2 від 08.11.2015 р. з фототаблицями ( а.с. 11-15);
- протокол огляду чавунних батарей від 08.11.2015 р. з фототаблицями ( а.с.21-24);
- висновок експерта № 70/34-25 від 23.11.2015 р., де зазначено ринкова вартість чавунних батарей ( а.с.41-44);
- постанова про визнання предметів речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження від 25.11.2015 р. ( а.с. 45);
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_6 від 12.11.2015 р. ( а.с. 54);
- протокол огляду домоволодіння АДРЕСА_1 від 12.11.2015 р. ( а.с. 56-59);
- протокол огляду мобільного телефону марки «Nokia 5030с-2» від 12.11.2015 з фототаблицями ( а.с. 60-63);
- протокол пред`явлення речей для впізнання з фототаблицями від 24.11.2015 ( а.с. 69-72);
- висновок експерта № 70/34-22 від 23.11.2015, де зазначена ринкова вартість мобільного телефону марки «Nokia 5030с-2» ( а.с. 78-80);
- постанова про визнання предметів речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження від 24.11.2015 ( а.с. 81).
Таким чином, проаналізувавши безпосередньо отримані в судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_5 , а також досліджені під час судового розгляду вище перелічені письмові докази, суд приходить до висновку, що законних та обгрунтованих підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, а судом не встановлено, вони є переконливими, послідовними, такими що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.
З урахуванням наведенного суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості,достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процессуального рішення, дійшов впевненого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень .
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_44 суд відповідно до положень ст..65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення , відповідно до ст.. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлено, що останній має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо.
До обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченого суд відносить його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Щодо обставин обтяжуючих покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд бере до уваги рецидив злочину.
Отже призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить із ступеню тяжкості вчинених злочинів, характер , спосіб, та конкретні обставини їх вчинення, особу обвинуваченого, обставини, що помякшують його покарання, та обставни що обтяжують його покарання, і приходить до висновку що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, і вважає, що ОСОБА_5 має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Разом з тим, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 засуджений 09.03.2017 року за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 15 п.п.1,6 ч.2 ст. 115, п.6 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 162, ч.4 ст. 187, 70,71,72 КК України, зміненим в частині покарання ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області 01.08.2017 р. до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років 6 місяців з конфіскацією майна.

Відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в ч.1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо, після постановлення вироку в справі, буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 297КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 297 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі, з відбуванням його у кримінально-виконавчій установі.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання визначеного Томаківським районним судом і покарання визначеного ОСОБА_44 за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.03.2017 року за ч.3 ст. 15 п.п.1,6 ч.2 ст. 115, п.6 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 162, ч.4 ст. 187, 70,71,72 КК України, зміненим в частині покарання ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області 01.08.2017 р. у виді позбавлення волі строком на 15 років 6 місяців з конфіскацією майна, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 15 років 7 місяців позбавлення волі з відбуванням його у кримінально-виконавчій установі, з конфіскацією майна.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання частково відбуте за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.03.2017 року за ч.3 ст. 15 п.п.1,6 ч.2 ст. 115, п.6 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 162, ч.4 ст. 187, 70,71,72 КК України, зміненим в частині покарання ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області 01.08.2017 р.

Відповідно до абз.1 ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах вищезазначеного кримінального провадження з 10 січня 2016 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судової автотоварознавчої експертизи №70/37-350 від 25.09.2015 р. в сумі 491,04 грн. (чотириста дев`яносто одну грн. 04 коп.) - одержувач платежу: УДКСУ у Шевченківському районі м.Дніпро Дніпропетровської області, № рахунку 0004, МФО 805012, , установа банку: ГУДКСУ у Дніпропетровській області.

Речові докази:
- 1 чавунна батарея на 10 секцій, 2 чавунні батареї на 8 секцій, 1 чавунна батарея на 5 секцій, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 залишити потерпілому;
- мобільний телефон марки «Nokia 5030с-2», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити потерпілому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

13.06.2018