Справа № 591/5288/18
Провадження № 1-кс/591/3978/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління Служби безпеки України в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся із зазначеним клопотанням, узгодженим з прокурором, яке мотивував тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000121 від 06.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України, за фактом того, що о 21 год. 30 хв. в зону митного контролю поста «Бачівськ» Сумської митниці ДФС України на виїзд з території України, заїхав легковий автомобіль «марки «Фольксваген» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_4 та під час здійснення поглибленого догляду транспортного засобу співробітником Державної прикордонної служби України спільно з інспектором Сумської митниці ДФС України в підлокотнику автомобіля виявлено 3 бойових набої калібру 5,45 мм, 1 бойовий набій калібру 7,62 мм, 22 холостих набої калібру 5,45 мм, а також в підстаканнику автомобіля виявлено 14 бойових набоїв калібру 9 мм., які ОСОБА_4 намагався перемістити через митний кордон України до Російської Федерації з приховуванням від митного контролю. Крім того, цього ж дня слідчим було вилучено вказаний автомобіль, а також проведено обшук вказаного транспортного засобу, під час якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Iphone7» чорного кольору IMEI: НОМЕР_2 з сім-карткою з номером абонента НОМЕР_3 ; довіреність НМТ 460341 на ім`я ОСОБА_4 щодо користування транспортним засобом; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та сам автомобіль. За таких обставин, враховуючи те, що вказане майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та є предметами, засобом вчинення кримінального правопорушення, тобто, речовими доказами, слідчий просив накласти на них арешт з метою збереження.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, але, з огляду на положення ст.306 КПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду клопотання.

Вислухавши слідчого, вивчивши матеріали, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Пунктом 1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом УСБУ в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000121 від 06.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 201 КК України, за фактом того, що гр. ОСОБА_4 намагався перемістити через митний кордон України до Російської Федерації в підлокотнику автомобіля «марки «Фольксваген» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 » з приховуванням від митного контролю бойові припаси.

Вважаю, що вилучений автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та довіреність на право користування таким автомобілем, а також мобільний телефон мають доказове значення для кримінального провадження та можуть бути доказами під час досудового розслідування та судового розгляду, тому з огляду на положення п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, на них потрібно накласти арешт з метою збереження.

В той же час, відповідно до положення ч.1 ст.170 КПК України та вимог ч.4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

В даному випадку вбачається, що автомобіль, на якому ОСОБА_6 намагався вивезти через кордон бойові припаси, належить на праві власності ОСОБА_5 , тому наслідки такого арешту (на автомобіль, а також свідоцтво про його реєстрацію) суттєво позначаються на інтересах останньої. В той же час, у зберіганні вказаного майна органами досудового розслідування немає потреби і слідчим не доведено того, що на даний час потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 і що застосування найбільш обтяжливого способу арешту, а саме: позбавлення ОСОБА_5 і права на відчуження, розпорядження, і права на користування майном є необхідним та обґрунтованим заходом.

Враховуючи такі обставини, вважаю, що обмеження власника автомобіля лише у праві на відчуження і розпорядження, без позбавлення права користування автомобілем і свідоцтвом про його реєстрацію буде співмірним з потребами досудового розслідування, відповідатиме меті та завданням кримінального провадження, а доводи слідчого про те, що надання ОСОБА_5 права користування вказаними речами призведе до приховування, пошкодження, втрати, знищення, перетворення, - є необґрунтованими.

За таких обставин, клопотання підлягає частковому задоволенню та з урахуванням вимог ст.ст.100,174 КПК України слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію шляхом заборони відчуження і розпорядження, але надавши власнику ОСОБА_5 можливість користування таким майном і повернувши автомобіль і свідоцтво до нього власнику на відповідальне зберігання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:

Клопотання про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000121 на майно, що належить на праві власності ОСОБА_4 , позбавивши останнього права на відчуження, розпорядження та користування:

1. Мобільним телефоном «Iphone7» чорного кольору IMEI: НОМЕР_2 з сім-карткою з номером абонента НОМЕР_3 ;

2. Довіреностю НМТ 460341 на ім`я ОСОБА_4 щодо користування транспортним засобом.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000121 на майно, що належить на праві власності ОСОБА_5 , обмеживши останню у праві на відчуження і розпорядження:

1. Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ;

2. Автомобілем «Volkswagen Touareg», коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,

і повернувши вказані автомобіль і свідоцтво на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , тим самим надавши можливість користуватись вказаним майном.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1