АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

04 травня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 09.03.2018, ?

ВСТАНОВИВ
Вказаним вироком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначено покарання у виді 01 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного цим вироком ОСОБА_2 , частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Подільського районного суду міста Києва від 06.01.2016, та призначено остаточне покарання у виді 01 (одного) року 07 (семи) місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 рахується з моменту його затримання для відбування покарання за цим вироком, що набрав законної сили. До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_2 запобіжний захід у виді особистого зобов?язання.
Не погодившись із даним вироком суду, обвинуваченим ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить апеляційний суд змінити вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 09.03.2018 в частині надання йому відстрочки виконання вироку на 06 місяців для закінчення ним розпочатого курсу лікування крові.
Перевіривши подану апеляційну скаргу на предмет відповідності вимогам ст.396 КПК України, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.
Так, у відповідності до положень п.4 ч.2 ст.396 КК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Натомість, в поданій апеляційній скарзі обвинувачений вказує, що з формулювання вступної та резолютивної частин вироку в нього складається хибне враження, що у нього було кілька судимостей, в той час як його судимість за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 18.02.2002 була погашена, з огляду на що, вважає за необхідне переформулювати вирок в цій частині із посиланням на «раніше судимого та засудженого останнього разу вироком Подільського районного суду міста Києва від 06.01.2016». Також апелянт вказує, що судом здійснено невірне посилання у вироку на Перелік захворювань, які є підставою для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, оскільки він не має безпосереднього відношення до питання про відстрочку виконання вироку, про яке заявляла сторона захисту.

Так, у відповідності до положень ч.1 ст.379 КПК України, суд (суд першої інстанції) має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншою заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Разом з тим, згідно п.1 ч.1 ст.537 КПК України, законодавець до питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, відносить відстрочку виконання вироку.

У відповідності до правил п.4 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов?язаного із виконання вироку, подається до суду, який ухвалив вирок.

Отже, враховуючи, що питання, які виносяться на апеляційний розгляд обвинуваченим ОСОБА_2 вирішуються судом, який ухвалив вирок, то з огляду на вимоги ч.1 ст.399 КПК України така апеляційна скарга підлягає залишенню без руху із наданням апелянту достатнього строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, суддя,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 09.03.2018 ? залишити без руху, встановивши строк на усунення виявлених недоліків 04 (чотири) дні з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1