Провадження № 1-в/344/162/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

заявника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду заяву лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 ОСОБА_5 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричному закладі із звичайним наглядом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , суд, -

В С Т А Н О В И В:

Лікар-психіатр Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 ОСОБА_5 звернулася з заявою про продовження застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру в психіатричному закладі із звичайним наглядом.

В судовому засіданні заявник Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 ОСОБА_5 заяву підтримаоа з підстав, які вказані в заяві. Пояснила суду, що на даний час стан здоров`я ОСОБА_6 не дозволяє застосування інших примусових заходів медичного характеру, крім продовження застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричному закладі із звичайним наглядом, оскільки психічний стан пацієнтки є нестабільним, вона тривожна, емоційно напружена, схильна до агресії, становить загрозу для себе та оточуючих. На даний час стан психічний стан здоров`я ОСОБА_6 погіршився. Просить задоволити заяву.

Прокурор та захисник вважають що є підстави для задоволення заяви.

ОСОБА_6 суду пояснила, що вона не заперечує щодо продовження примусового лікування.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до Ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.07.2003 року, у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст.115 ч.2 п.2 КК України, відносно ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Згідно постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2010 року, у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 115 ч.2 п.2 КК України, ОСОБА_6 були замінені примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом на примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, які було неодноразово продовжено, востаннє ухвалою Івано-Франківського міського суд від 12 квітня 2018 року.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 25.09.2018 року в результаті проведеного лікування психічний стан хворої незначно покращився, однак на даний час контакт з хворою обмежений, самостійно в розмову не вступає, звернену мову розуміє, але на запитання відповідає неохоче, після наполягання та неодноразового повторення запитання, ухиляється від відповіді на запитання, що стосуються її внутрішніх переживань та скоєного, що свідчить, що хвора приховує свої переживання; хвора більшість часу проводить себе пасивно, не доглядає за своїм виглядом, після наполягання персоналу проводить гігієнічні процедури, переодягається, в трудові процеси не включається. Залишається внутрішньо напруженою, підозрілою. В поведінці з хворими по палаті неадекватна, злобна, проявляє агресивні дії до окремих хворих молодого віку, вимагає „заберіть цих дітей ,щоб я їх тут не бачила, часто проявляє агресію до персоналу, кричить, брутально висловлюється, погрожує, періодично з`являються розлади сприйняття у вигляді „голосів, про що свідчить поведінка хворої - ходить по палаті, активно жестикулює, розмовляє сама з собою, озлоблюється, афектується, стає напруженою, закриває руками вуха, після навідних питань про скоєне, як і раніше заявляє „мої діти не повинні були жити, я позбавила їх страждань. Емоційно байдужа, спустошена, побут обмежений фізіологічними потребами, скарг та прагнень не висловлює; нестабільний психічний стан на фоні активного лікування, наявність розладів сприйняття, маячних переживань відношення з боку оточуючих, байдужість, емоційне зниження, відсутність планів на майбутнє, різке обмеження кола зацікавлень та відсутність критики до свого стану здоров`я і до скоєного, а тому ОСОБА_6 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричному закладі із звичайним наглядом.

Відповідно до вимог ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обгрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Таким чином, відповідно до досліджених матеріалів справи, з врахуванням висновку комісії лікарів-психіатрів, суд приходить до переконання про необхідність продовження застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру в психіатричному закладі із звичайним наглядом.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 92-95 КК України , керуючись ст.ст. 512, 514 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 ОСОБА_5 задоволити.

Продовжити застосування щодо ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру в психіатричному закладі із звичайним наглядом на шість місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_1