АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/2072/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1632/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 645/2072/16-к за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України
за апеляційною скаргою прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Фрунзенського районного суду міста Харкова від 22 лютого 2018 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Фрунзенського районного суду міста Харкова від 22 лютого 2018 року,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нежданінське Томпонського району (Якутія), громадянина України, який має середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий:
-12.11.2002 р. за ч.1 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі , ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
- 18.04.2005 р. за ч.2 ст.289, 69 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі, звільнений 30.08.2006 р. умовно-достроково на не відбутий термін 11 міс. 18 днів;
- 06.10.2008 р. за ч.1 ст.296 КК України на 2 роки позбавлення волі , ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
- 07.06.2011 р. за ч.1 ст.121, ч.1 ст.122, ч.2 ст.186, ч.4 ст.296, ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 07.05.2013 р. умовно-достроково на не відбутий термін 1 рік 7 міс. 20 днів;
визнано винним і засуджено за ч. 2 ст.185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, строком на 3 ( три) роки.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи тощо.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи, у розмірі 351 грн. 84 коп. Вирішено долю речових доказів.
З цим вироком не погодився прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , яка і подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок районного суду скасувати в частині призначеного покарання з подальшим звільненням від його відбування з підстав: неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок його м`якості. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, обвинуваченого та потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Як уважав встановленим суд першої інстанції, ОСОБА_7 09.04.2016 р. приблизно о 23 год.50 хв., знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_9 , переконавшись, що останній в цей час відволікся та не спостерігає за його діями, таємно викрав зі столу в кімнаті планшет «Nomі S07004 Sigma7, 3G, 4Gb», вартістю 985,38 грн., який належить ОСОБА_9 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину за ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та пояснив, що в цей день він прийшов за місцем проживання ОСОБА_9 та братів ОСОБА_10 ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , оскільки розшукував свого знайомого на ім`я « ОСОБА_13 », який також з ними проживав. ОСОБА_14 , який відчинив йому двері, повідомив, що « ОСОБА_13 » вдома немає і він ( ОСОБА_15 ) увійшов у кімнату до ОСОБА_9 , який сидів на ліжку. Планшет потерпілого знаходився у кімнаті на столі і ОСОБА_15 поклав на нього зверху свій одяг (куртку). Він щось спитав у ОСОБА_9 , той відповів, після чого ОСОБА_15 вийшов з його кімнати, забравши свій одяг разом з планшетом, який знаходився під одягом, непомітно для потерпілого та без його дозволу. Він вільно вийшов з квартири, його ніхто не кликав, не йшов за ним. Він спробував скачати музику з планшету, але не зміг його підключити. Приблизно через 20 хвилин він постукав у вікно квартири потерпілого та передав планшет ОСОБА_16 , який підійшов до вікна, з проханням віддати планшет ОСОБА_9 . Наступного дня ОСОБА_9 на його запитання підтвердив, що отримав свій планшет назад.
Зазначені обставини події та правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, ніким в апеляційному порядку не оспорені.
Що стосується апеляційних вимог адвоката, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання, відповідно до ст.65 КК України, врахував достатньою мірою характер, ступень тяжкості злочину, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не працює; судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується посередньо. Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд урахував щире каяття. Колегія суддів також ураховує, що завдана потерпілому шкода відшкодована шляхом повернення предмету крадіжки в натурі, з моменту крадіжки минуло два з половиною роки, протягом яких обвинувачений злочинів не вчиняв. Покарання, яке призначене судом першої інстанції, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нового злочину, незважаючи на наявність попередніх судимостей. Вимог ст.ст.75,76 КК України при звільненні від відбування покарання суд дотримався.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Фрунзенського районного суду міста Харкова від 22 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали.

Головуючий суддя суддя

_________________ __________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4