Ухвала
Іменем України
29 травня 2018 р.

м. Київ
Справа №177/1519/17
Провадження № 51-6356 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді першої інстанції, на вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного судуДніпропетровської області від 20 лютого 2018 року зазначений вирок місцевого суду змінено.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.

У решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подала касаційну скаргу.

Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки у поданій скарзі не міститься належного обґрунтування необхідності зміни чи скасування судового рішення на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення ст. 414 КПК України, а також зважаючи на приписи статей 50, 65 КК України.

Також, прокурором не зазначено, у чому ж полягає явна несправедливість судового рішення з огляду на вид і розмір призначеного покарання та ступінь тяжкості кримінального правопорушення й особу засудженого.

Необхідно прокурору також визначитись з предметом оскарження, оскільки вказавши у касаційній скарзі, що її подано на вирок апеляційного суду та зазначивши у прохальній частині про його зміну прокурор долучає до скарги ухвалу апеляційного суду, що є незрозумілим.

Крім того,викладене прокурором прохання до касаційного суду не відповідає положенням ст. 436 КПК України, оскільки воно виходить за межі компетенції суду касаційної інстанції, враховуючи вимоги ст. 437 КПК України.
Також, до касаційної скарги додані копії судових рішень, однак вони не завірені належним чином.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, суд,
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді першої інстанції, на вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3