Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

7 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 6 квітня 2018 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2018 року у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 2, яка полягає у нерозгляді клопотання про вирішення спору щодо підслідності у кримінальному провадженні № 0000283, відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що ОСОБА_5 оскаржує бездіяльність прокурора, яке не може бути оскаржена в розумінні положень ч.1 ст.303 КПК України і не може бути предметом судового контролю під час досудового розслідування, що відповідно до вимог ч.4 ст.304 КПК України є підставою для відмови у відкритті провадження.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою: визнати незаконною бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 та відкрити кримінальне провадження № 0000283 за його скаргою від 03.04.2018 року № 153/18; зобов`язати Генерального прокурора або його заступника вирішити спір про підслідність у вказаному кримінальному провадженні згідно з ст.ст.218, 220 КПК України, для чого направити кримінальне провадження до Генеральної прокуратури України.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує, що подав до Генеральної прокуратури України клопотання від 21.02.2018 року № 66/18 про вчинення процесуальної дії, в якому просив у порядку, визначеному ч.5 ст.218 КПК України, вирішити спір про підслідність у _________________________________________

Провадження № 11-сс/796/2624/2018
Категорія: ст.303 КПК України
Слідчий суддя: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1
кримінальному провадженні № 0000283 та передати матеріали кримінального провадження детективам Національного антикорупційного бюро України. 28.02.2018 року представник ОСОБА_5 отримав супровідний лист з Генеральної прокуратури України від 23.02.2018 року № 19-р за підписом прокурора управління організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів ОСОБА_9 , яким клопотання направлено до Прокуратури міста Києва для організації розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства, а в подальшому отримав лист від 26.03.2018 року за підписом заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_10 , згідно з яким підслідність кримінального провадження визначена за Дарницьким УП ГУНП у м. Києві. Вважає, що прокурор Київської місцевої прокуратури № 2 всупереч вимогам ст.220 КПК України у строк не більше трьох днів не виніс за наслідками розгляду клопотання вмотивовану постанову, чим вчинив бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений кримінальним процесуальним законом строк, яка згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржена під час досудового розслідування.

А тому слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, і, взагалі, проігнорував, що клопотання адресувалося Генеральному прокурору, який всупереч вимогам ст.220 КПК України передав його прокурору міста Києва, а той прокурору Київської місцевої прокуратури № 2, який не мав повноважень розглядати клопотання. Таким чином слідчий суддя не дав оцінку діям прокурорів на відповідність вимогам ст.220 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, представник ОСОБА_6 ОСОБА_5 оскаржив бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 2, яка полягає у нерозгляді клопотання про вирішення спору щодо підслідності у кримінальному провадженні № 0000283, в якій наводив доводи, аналогічні тим, що викладені в апеляційній скарзі. Також ОСОБА_5 висловлював незгоду з постановою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України від 30.11.2017 року про визначення підслідності у кримінальному провадженні за слідчим управлінням ГУ НП у м. Києві і зазначав про спір про підслідність у кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_6 і Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Генеральної прокуратури України, вирішення якого відноситься до повноважень Генерального прокурора відповідно до вимог ст.218 КПК України. Враховуючи те, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Даніель» ОСОБА_11 є керівником банку, який в процесі ліквідації належить державі, а директор-розпорядник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_12 є керівником цього Фонду, юрисдикція якого розповсюджується на всю територію України, і цими особами, можливо, вчинені кримінальні правопорушення, про що також йшлося в доповненнях до заяви про кримінальне правопорушення від 28.11.2017 року № 256/1, на переконання представника, кримінальне провадження належить до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя послався на положення ст.303 КПК України, якою передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, і дійшов висновку про те, що вирішення спору про підслідність у кримінальному провадженні, не належить до компетенції прокурора Київської місцевої прокуратури № 2, на бездіяльність якого лише абстрактно посилається ОСОБА_5 . Також слідчий суддя звернув увагу, що оскаржена бездіяльність Генерального прокурора не може бути предметом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, і що вказаний суб`єкт оскарження знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Дарницького районного суду м. Києва.

Висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, про те, що ОСОБА_5 оскаржує бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню, є обґрунтованими.

Так, частиною 1 статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, предметом оскарження може бути бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Зміст та вимоги скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 свідчать про те, що предмет оскарження виходить за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді.

У розумінні положень ст.220 КПК України обов`язок розгляду клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій покладено на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні і до повноважень якого відноситься розгляд відповідного клопотання.

Разом з тим, нібито оскаржуючи бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 2, представник просив зобов`язати Генерального прокурора або його заступника, які не є прокурорами у кримінальному провадженні № 0000283, вирішити спір про підслідність.

При цьому колегія суддів зауважує, що частиною п`ятою статті 218 КПК України врегульовано порядок вирішення спорів про підслідність між органами досудового розслідування, а не представником потерпілого і органом досудового розслідування. І з цього приводу прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України винесено постанову від 30.11.2017 року, якою визначено підслідність кримінального провадження за СУ ГУ НП у м. Києві.

Отже, право на оскарження бездіяльності прокурора, про яку вказує ОСОБА_5 , чинним законодавством не передбачене.

Згідно з ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Тому рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 колегія суддів вважає правильним.

За таких обставин ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 6 квітня 2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 2, яка полягає у нерозгляді клопотання про вирішення спору щодо підслідності у кримінальному провадженні № 0000283, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3