справа №619/1619/18
провадження №1-в/619/107/18
УХВАЛА
04 травня 2018 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , розглянувши питання зарахування строку попереднього ув`язнення, -

встановив
02 травня 2018 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , в якому вона просить на підставі п.2 ч.2 ст.539 КПК України та на виконання Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VІІІ від 26.11.2015 року зарахувати ОСОБА_3 , засудженому вироком судової колегії судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 04 березня 2004 року, у строк покарання, строк попереднього ув`язнення за період з 19 січня 2003 року по 08 червня 2004 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Суддя дійшов висновку про повернення клопотання з наступних мотивів.

У п.3 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VІІІ від 26.11.2015 року визначено коло суб`єктів, які можуть ініціювати застосування цього Закону, в тому числі шляхом звернення до суду з клопотанням. Слід враховувати, що пункти 3 і 2 прикінцевих положень нерозривно пов`язані між собою та визначають порядок застосування цього Закону до осіб, щодо яких на момент набрання чинності Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Застосування правил зарахування судом строку попереднього ув`язнення після набрання чинності Законом є імперативною вимогою кримінального закону та не потребує звернення з відповідним клопотанням.
Європейський суд з прав людини в рішеннях «Лавентс проти Латвії», «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України» прийшов до правової позиції, що у розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У клопотанні адвокат посилається на п.2 ч.2 ст.539 КПК України, відповідно до якого клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Беручи до уваги, що у п.3 Розділу II «Прикінцеві положення» зазначеного вище Закону визначено лише суб`єктів, які можуть ініціювати застосування цього Закону, до числа яких віднесено «суд, що виніс зазначений обвинувальний вирок», з огляду на системний аналіз положень статей 537, 539 КПК України, в частині віднесення вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, правильним видається, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення: під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПКУкраїни має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якоговиконується вирок (п.2 ч.2 ст.539 КПК України).
Як вбачається з наданих суду матеріалів, ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 16 травня 2014 року засудженого ОСОБА_3 звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання, визначеного вироком Судової колегії судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 04 березня 2004 року на невідбутий строк 3 роки 8 місяців 3 дні.

Відповідно до ст.152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Таким чином, ОСОБА_3 є звільненим від відбування покарання та вирок суду щодо нього в межах територіальної юрисдикції Дергачівського районного суду Харківської області не виконується.

Також суддя відмічає наступне.

Згідно п.14 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до пунктів 1, 4 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 ч.1 ст.537 КПК України; 4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 ч.1 ст.537 КПК України.

У поданих до суду матеріалах відсутні дані про те, що у відношенні ОСОБА_3 Дергачівським районним судом Харківської області ухвалено вирок чи він відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції суду.
З урахуванням наведеного, подане клопотання підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 537, 539 КПК України, суд -

постановив
Клопотання адвоката ОСОБА_2 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання повернути.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1