Справа180/1299/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець кримінальне провадження, внесене 19 травня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323, за яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка м.Донецьк, без освіти, не заміжня, не працююча, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2018 року в період часу з 11:00 години до 13:00 години, ОСОБА_3 , перебуваючи біля свого двору за адресою: АДРЕСА_1 , зустріла потерпілу ОСОБА_6 , з якою у неї виник словесний конфлікт. Під час конфлікту між потерпілою ОСОБА_6 і ОСОБА_3 виникла бійка, в ході якої потерпіла ОСОБА_6 випустила з рук мобільний телефон марки «Nomi» моделі і401, який впав на землю. Після чого з метою подальшого уникнення конфлікту, потерпіла ОСОБА_6 покинула місце події. Одразу після чого у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 , а саме мобільного телефону марки «Nomi» моделі і401, який знаходився на землі.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 19 травня 2018 року близько 13:00 години, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, перебуваючи на АДРЕСА_1 , викрала мобільний телефон марки «Nomi» моделі і401, вартістю 433 грн. 33 коп., який належить ОСОБА_6 , та який остання випустила з рук під час конфлікту з ОСОБА_3 , спричинивши останній матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого залишила місце вчинення злочину та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.
Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину визнала повністю. Давати показання відмовилася на підставі ст.63 Конституції України.
В ході судового розгляду вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй за ч.1 ст.185 КК України злочину, поряд з визнанням нею своєї вини, знайшла своє підтвердження дослідженими під час судового розгляду доказами, клопотань про визнання яких недопустимими від сторін кримінального провадження не надходило. Так, судом досліджено:

витяг з реєстру про внесення до ЄРДР 19 травня 2018 року відомостей про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч.1 ст.185 КК України (а.с.9);

протокол огляду місця події від 19 травня 2018 року, що місцем огляду є територія, яка прилягає до будинку АДРЕСА_1 (а.с.46-48);

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 червня 2018 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала на пред`явлених їй фотографіях ОСОБА_3 , як таку, яка 19 травня 2018 року приблизно о 13 годині, перебуваючи в районі будинків №№ 25-29 по вул.Кленовій в м.Марганець, розпочала конфлікт, в ході якого спричинила фізичний біль ОСОБА_6 , вдаривши заявницю по щоці, та вході даного конфлікту, розмахуючи руками, вибила з рук у неї мобільний телефон (а.с.49-51);

заява ОСОБА_3 про те, що вона добровільно видає працівникам поліції мобільний телефон марки «Nomi» моделі і401 (а.с.55);
протокол огляду предмета від 07 червня 2018 року, що предметом огляду є мобільний телефон «Nomi» моделі і401, добровільно виданий ОСОБА_3 (а.с.56-58);
постанова від 07 червня 2018 року про визнання в якості речового доказу по кримінальному провадженню мобільного телефону марки «Nomi» моделі і401 (а.с.59);
заява ОСОБА_6 від 07 червня 2018 року про отримання нею від працівників поліції на відповідальне зберігання мобільного телефону «Nomi» моделі і401 (а.с.60);
постанова від 07 червня 2018 року про визнання в якості речових доказів сім-карти та карти пам`яті, і передачу їх на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , розписка ОСОБА_3 (а.с.61, 62);
висновок експерта від 18 червня 2018 № 18/12.1/134 про те, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Nomi» моделі і401 станом на 19 травня 2018 року могла становити 433,33 грн. (а.с.65-67);
повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 22 червня 2018 року, згідно якого ОСОБА_3 повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (а.с.68-69);
протокол проведення слідчого експерименту від 22 червня 2018 року, згідно якого підозрювана ОСОБА_3 розповіла та показала на місці про обставини вчинення нею 19 травня 2018 року відносно потерпілої ОСОБА_6 кримінального правопорушення (а.с.70-72);
протокол проведення слідчого експерименту від 27 червня 2018 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 розповіла та показала на місці про обставини вчиненого 19 травня 2018 року щодо неї злочину (а.с.73-75).
В ході судового слідства прокурор про допит свідків обвинувачення не заявляла. Обвинувачена та її захисник також не вважали за необхідне допитувати свідків.

Аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена та підтверджена сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченою ОСОБА_3 , є злочином середньої тяжкості.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, не заміжня, не працює, має на утриманні шістьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2009 року народження, ОСОБА_8 , 2010 року народження, ОСОБА_9 , 2012 року народження, ОСОБА_10 , 2014 року народження, ОСОБА_11 , 2016 року народження, ОСОБА_12 , 2017 року народження.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Зважаючи на те, що обвинувачена має на утриманні шістьох малолітніх дітей, не працює, доказів того, що вона спроможна сплати штраф суду не надано, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 79 КК України щодо звільнення її від відбування покарання з встановленням іспитового строку. З метою посилення впливу призначеного покарання, визнано доцільним покласти на неї обов`язки, що обмежують права обвинуваченої згідно зі ст.76 КК України.

Шкоду, завдану злочином, станом на дату ухвалення вироку потерпілій ОСОБА_6 відшкодовано шляхом повернення викраденого.
Цивільний позов потерпілою не заявлений.
Вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи, оформленої висновком експерта № 18/12.1/128 від 08 червня 2018 року, стягнути із засудженого на користь держави.
Долю речового доказу слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався і підстав для його обрання суд на час ухвалення вироку не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити їй покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,79 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи, оформленої висновком № 18/12.1/134 від 18 червня 2018 року, в розмірі 572,00 грн.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Nomi» моделі і401, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити останній.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1