УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання про надання доступу до речей і документів, внесене слідчим слідчого відділу Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню за № 0000570 від 22.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та додані до нього матеріали,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулась з клопотанням, в якому просить надати тимчасовий доступ до матеріалів спадкової справи ОСОБА_5 , яка була відкрита у 2014 році та знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю виготовлення копій.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що в ході здійснення досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 190 КК України на звернення звернення ОСОБА_6 щодо вчинення відносно останньої шахрайських дій.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла громадянинка, ОСОБА_5 , про що 11 листопада 2013 року складено відповідний актовий запис №2645 та ІНФОРМАЦІЯ_3 16 січня 2013 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що належало їй на праві приватної власності, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_2 , в якій проживаю проживали чоловік покійної ОСОБА_7 , дочка з чоловіком ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та їх малолітній син ОСОБА_9 2007 р.н., та яка належала померлій на праві спільної сумісної власності, оскільки куплена під час перебування в шлюбі з громадянином - ОСОБА_7 .

Оскільки за життя померла - ОСОБА_5 не склала жодного заповіту, то спадкування відбулося за законом у відповідності до чинного законодавства України. Спадкоємцями померлої є: її діти - ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , чоловік - ОСОБА_7 та її мати - ОСОБА_11 . Вказані вище спадкоємці, в тому числі і заявник ОСОБА_6 у встановлений законом термін звернулись до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявами про прийняття спадщини. Проте, 29 жовтня 2014 року державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 після померлої 05.11.2013 року ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на відповідну частину квартири на ім`я ОСОБА_5 , порекомендувала звернутися до суду.

Відсутність правовстановлюючого документа пояснюється тим, що договір купівлі- продажу вищезгаданої квартири від 11 травня 2007 року був оформлений на чоловіка померлої - ОСОБА_7 . Для визнання права власності за ОСОБА_6 на 1/4 частку 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом ОСОБА_6 звернулась з відповідною позовною заявою до суду. Суддею Корольовського районного суду ОСОБА_12 за даною позовною заявою було відкрито провадження та призначено справу до розгляду. Під час розгляду справи відповідач - ОСОБА_7 та сестра заявниці ОСОБА_10 не одноразово в судовому засіданні заявляли, що позов визнають, просили його задовольнити.

Крім того, ОСОБА_7 в своїх пояснення зазначав, що дійсно спірна квартира є спільною - сумісною власністю з померлою, надавав письмові пояснення щодо визнання позову та просив справу слухати без його участі. Чергове судове засідання, було призначено на 24 листопада 2015 року, але за декілька днів до вищезгаданої дати ОСОБА_7 , здійснив відчуження спірної квартири, уклавши договір дарування на користь ОСОБА_10 .

В п. 4 Договору дарування квартири зазначено, що згідно довідки № 2097 від 13 листопада 2015 року, виданої ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у вказаній квартирі не зареєстровані, не проживають, не мають права користування вказаним житлом малолітні та неповнолітні діти. Таким, чином ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ввели ОСОБА_6 та суд в оману щодо фактичної відсутності спору та визнання ними позову саме з метою запобігання накладенню арешту на спірну частину квартири для подальшого вчинення правочину направленого на відчуження вказаної квартири та позбавлення права власності на 1/4 від 1/2.

Для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження необхідно отримати тимчасовий доступ до технічних та інвентаризаційних справ на об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_2 , які знаходяться у КП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » Житомирської обласної ради, за адресою: АДРЕСА_3 ; матеріалів цивільної справи №296/6211/15-ц, які знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_1 ; договору дарування квартири АДРЕСА_2 та документів на підставі, яких укладений вказаний договір між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 від 19.11.2015, які знаходяться у приватного нотаріуса ОСОБА_13 ; матеріалів спадкової справи ОСОБА_5 , яка була відкрита у 2014 році та знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_1 та до матеріалів реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_2 , які знаходяться у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Слідчий ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи без його участі.
Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Відповідно до ч. 2. ст. 163 КПК України, розгляд клопотання проведено у відсутності особи, у володінні якої знаходиться інформація.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Частина друга ст. 160 КПК України визначає, що у клопотанні про надання тимчасового доступу до речей та документів зазначаються, зокрема, підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.
Всупереч зазначеній вимозі, у клопотанні слідчого не зазначено та до матеріалів клопотання не додано відомостей, які б свідчили, що судова справа дійсно перебуває у провадженні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, слідчим не наведено підстав, які унеможливлюють отримати копії із спадкової справи, без постановлення відповідної ухвали слідчого судді, відомості про те, що слідчий звертався до суду із запитом про надання можливості ознайомитись та зняти копії зі справи, відсутні.
Таким чином, клопотання є необґрунтованим, не доведеним та таким, що не підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 159, 160, 162, 163 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про надання доступу до речей і документів, внесене слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1