Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7665/18
У Х В А Л А

13 вересня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси, у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , винесене у кримінальному провадженні № 0000384 погоджене прокурором відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, що винесене у кримінальному провадженні № 0000384 погоджене прокурором відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначив, що 09 березня 2018 року о 09 год. 27 хв. ОСОБА_5 , керуючи технічно- справним автомобілем «ЗАЗ-110308-45», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Гагаріна у с. Червона Слобода Черкаського району, порушив вимоги п. п. 2.3. б), 16.11 Правил дорожнього руху України, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при наближенні до автодороги Канів - Черкаси - Чигирин - Кременчук на 100 км + 230 м ділянки зазначеної дороги, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, за відсутності зовнішніх факторів, що спонукали водія екстрено виконувати ті чи інші норми Правил дорожнього руху України, не маючи перешкод технічного характеру, не надав перевагу у русі велосипедисту ОСОБА_7 , 1942 року народження, який наближався до перехрестя нерівнозначних доріг по головній дорозі, в результаті чого скоїв наїзд на зазначеного велосипедиста.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/938 від 03.09.2018 року, отримав наступні тілесні ушкодження: травма голови у вигляді перелому кісток склепіння черепа, забою головного мозку (лобної долі зліва) середнього ступеня та забою м`яких тканин потиличної ділянки. Зазначені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
11 вересня 2018 року на підставі зібраних доказів ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Причетність ОСОБА_5 до скоєння ним злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
1. протоколом огляду місця події від 09.03.2018 з додатками до нього;
2. протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;
3. висновком судово-медичної експертизи № 02-01/519 від 25.04.2018;
4. протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 13.06.2018 з додатками до нього;
5. висновком автотехнічної експертизи № 4/515 від 26.06.2018;
6. висновком експертизи технічного стану транспортного засобу № 4/541 від 19.07.2018;
7. протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09.08.2018;
8. висновком додаткової судово-медичної експертизи № 02-01/938 від 03.09.2018.
Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, яке відповідно до санкції ч. 2 ст. 286 КК України карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, а під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , покладається необхідність запобігання спробам з його боку переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та експертів у кримінальному провадженні, шляхом умовлянь, погроз, підкупу чи будь-яким іншим способом, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, а тому просять суд: застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, з покладенням на нього відповідних обов`язків.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали заявлене клопотання.
Захисник в судовому засіданні зазначив, що з внесеним клопотанням не згоден, оскільки воно, як на його думку, є необґрунтованим та просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрання міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
ОСОБА_5 підтримав доводи свого захисника.
Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження та поданого клопотання, слідчий суддя приходить до наступного:
статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя вважає, що прокурором наведені, у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу.
Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України).
Відповідно до ч. 6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Слід зазначити, що не може служити підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту посилання прокурора на те, що підозрюваному оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину. Прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.
За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При вирішенні даного клопотання, слідчим суддею враховуються обставини щодо особи підозрюваного, який має постійне місце проживання, позитивні характеристики, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину, відсутність намірів перешкоджати органам досудового розслідування щодо встановлення істини за даним кримінальним провадженням, відсутність намірів ухилятися від проведення слідчих дій та явки до слідчого, прокурора чи суду.
Між тим, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з його боку переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора та суду, здійснювати вплив на свідків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід, але не у вигляді домашнього арешту, а особисте зобов`язання, що відповідає вимогам ст.ст. 176-179 КПК України.
Так, відповідно до норм ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У відповідності до вимог ст. 194 КПК України на підозрюваного слід покласти певні обов`язки.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184, 179, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці з дня винесення цієї ухвали наступні обов`язки:

1)не відлучатися з місця проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2)прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі порушення застосованого запобіжного заходу та покладених обов`язків до нього буде застосовано більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В іншій частині у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, підозрюваному, захиснику.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Ухвала в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1