Справа № 466/6274/18
У Х В А Л А

05 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі засудженого -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,українця, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого:

- 23.11.1995 Радехівським районним судом Львівської області за ст.ст. 140 ч. 2, 45 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки.

- 21.02.1996 Радехівським районним судом Львівської області за ст.ст. 140 ч. 2, 43 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 19.08.1997 на підставі ст. 1 а ЗУ «Про амністію».

- 21.01.1998 Радехівським районним судом Львівської області за ст. 140 ч. 2 КК України до 2 років виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 20 % з заробітної плати.

- 21.06.1999 Мостиським районним судом Львівської області за ст.ст. 140 ч. 2,81 ч. З, 42, 43 ЮС України до 3 років 9 місяців позбавлення волі. Звільнений 20.02.2003 по відбуттю терміну покарання.

- 24.10.2003 Мостиським районним судом Львівської області за ст.ст. 128, 186 ч. 2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 22.12.2006 умовно-достроково на не відбуту частину покарання 7 місяців 8 днів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 засуджений 17.12.2007р. Апеляційним судом Львівської області за ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 115 ч. 2п. 9, 187 ч. 4, 357 ч. З, 70, 71 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Верховного суду України від 08.04.2008 вирок Апеляційного суду Львівської області від 17.12.2007 р. змінено, виключено кваліфікацію дій п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, врешті вирок залишено без змін.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 11.02.2016 на підставі ст. 72 ч. 5 КК України в термін покарання ОСОБА_5 зараховано термін перебування під вартою з 14.02.2007р. по 08.04.2008р., з розрахунку один день ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України. Клопотання мотивує тим, що відбув дві третини строку покарання, що становить більше 10 років, за час відбування покарання одружився, вважає, що сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання та пояснив, що зробив висновки із свого минулого та більше не стане на шлях вчинення злочинів.

Перевіривши представлені матеріли, заслухавши учасників процесу, зокрема думку прокурора та представника ЛВК № 30, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 82 ч. 3 КК України заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, став на шлях виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду подання.

Судом встановлено, що у засудженого ОСОБА_5 це вже шоста судимість, після звільнення з місць позбавлення волі він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин. За час перебування в місцях позбавлення волі ОСОБА_5 допустив чотирнадцять порушень режиму, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Тому наявність у засудженого ОСОБА_5 шістнадцяти заохочень на думку суду не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 не надав достатніх доказів того, що своєю поведінкою в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 82 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відмовити за безпідставністю.

На ухвалу протягом семи діб з дня її проголошення прокурор та засуджений мають право подати апеляції до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1