Дата документу 07.08.2018 Справа № 554/5839/18
Єдиний унікальний номер справи: №554/5839/18
Провадження № 1-кс/554/7030/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2018 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна , -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням , посилаючи на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що у провадженні СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000885 від 26.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 25.07.2018 року до Полтавського РВП надійшло повідомлення від судового екперта Полтавського НДЕКЦ МВС Україна ОСОБА_4 , про те, що в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень автомобіля "Камаз-55102", д.н.з. НОМЕР_1 , 1987 року випуску було встновлено, що номерен позначення двигуна піддавалося зміні не в умовах заводу-виробника шляхом видалення заводської таблички з первиним номером двигуна та подальшим кріпленням кустарно виготовленої таблички з номером двигуна " НОМЕР_2 ".

01.07.2018 року слідчим відділенням Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000885, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Відповідно до протоколу огляду від 25.07.2018 року автомобіль "Камаз-55102", д.н.з. НОМЕР_1 , 1987 року випуску вилучено і направлено до майданчику для зберігання тимчасово затриманих Т.З. за адресою: м. Полтава вул. Європейська 164.

Згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучений автомобіль є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Відповідно до п. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п. 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасового вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що двигун автомобіля є предметом, який зберіг на собі сліди злочину, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно, не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з проведенням експертизи, є потреба накладення арешту на двигун автомобіля "Камаз-55102", д.н.з. НОМЕР_1 , 1987 року випуску

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у його відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягаює задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на двигун автомобіля "Камаз-55102", д.н.з. НОМЕР_1 , 1987 року випуску, оранжевого кольору, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 , прож. АДРЕСА_1 та фактичним володільцем відповідно до довіреності серії ННС 862882 від 30.06.2018 року ОСОБА_6 , прож. АДРЕСА_2 з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт, який буде зберігатися на охоронюваній території за адресою: Полтавський район с. Тахтаулове вул. Перемоги 9 до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1