Справа № 362/6672/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/350/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 31.05.2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 ,
третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_9 ,
перевіривши матеріали апеляційної скарги третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2017 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0002178 від 14.12.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

в с т а н о в и л а:
Слідчий слідчого відділу Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0002178 від 14.12.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

В обґрунтування доводів поданого клопотання, слідчий указав на те, що відповідно до повідомлення потерпілої ОСОБА_10 , 14.12.2017, близько 14 години 30 хвилин на неї було здійснено розбійний напад невстановленими особами, які пересувалися на автомобілі марки «BMW 320i» помаранчево-чорного кольору. У ході досудового розслідування було виявлено автомобіль марки «BMW 320i» помаранчево-чорного кольору номерний знак НОМЕР_1 , в якому під час огляду було виявлено речі, схожі на знаряддя вчинення злочину, зокрема бейсбольні бити та інший одяг.
Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2017 року дане клопотання задоволено та накладено арешт на речі, які були тимчасово вилучені працівниками поліції в ході проведення огляду місця події.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що тимчасово вилучені речі відповідають критеріям визначеним у ч.2 ст. 167 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну. В обґрунтування поданої скарги указав на те, що транспортний засіб, на який накладено арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а приймаючи рішення про накладення арешту на указане майно, слідчий суддя в ухвалі від 15 грудня 2017 року, свої висновки будь-яким чином не обґрунтував. Окрім цього вважав, що оскільки належний йому транспортний засіб, з огляду на положення ст.98 КПК України, не є у даному провадженні речовим доказом, подальше його утримання є незаконним. В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді вказав на те, що при розгляді клопотання слідчого у суді першої інстанції присутній не був, а оскаржувану ухвалу отримав 22.05.2018. Просив поновити строк на подачу апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді скасувати в частині арешту тимчасово вилученого майна, а саме автомобілю марки «BMW 320i».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення:

третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_9 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи, просив її задовольнити;

представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт захисника ОСОБА_8 , який апеляційну скаргу ОСОБА_9 підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вважав її доводи необґрунтованими, просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни;

перевіривши матеріали клопотання, докладені до нього матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно проводився без виклику третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_9 . Матеріали клопотання не містять відомостей про направлення йому копії ухвали слідчого судді від 15.12.2017 за результатами розгляду клопотання слідчого. Та обставина, що ОСОБА_9 копію ухвали слідчого судді від 15.12.2017 отримав 22.05.2018, а апеляційну скаргу подав 25.05.2018, з огляду на положення ч.3 ст.395 КПК України, свідчить про додержання строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 15.12.2017 у зв`язку із чим, колегія суддів клопотання третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_9 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги залишає без розгляду.

Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до змісту положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Підставою застосування заборони або обмеження користування, розпорядження майном, є наявність обґрунтованих ризиків вважати що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
При вирішенні питання про арешт майна, крім наявності ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України слідчий суддя, суд повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, за результатами розгляду клопотання про накладення арешту дійшов до обґрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме можливість його зникнення або втрати та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також із урахуванням того, що дане майно визнано речовим доказом, прийшов до вірного висновку про необхідність накладення арешту.
При цьому колегія суддів вважає такими, які не ґрунтуються на вимогах закону доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 щодо порушення його процесуальних прав як власника арештованого майна.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що питання належності майна на правах власності тій чи іншій особі, не має правового значення у даному випадку, оскільки арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали судового провадження не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді винесеної відповідно до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2017 року є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим, залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 392, 422 КПК України, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2017 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0002178 від 14.12.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України залишити без зміни.

Клопотання третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4