У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м. Шаргород

справа №152/1165/18
провадження 1-кп/152/104/18
Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000193 від 01.08.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рахни Лісові Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не одруженого, інваліда 111 групи, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
представника малолітніх

потерпілих ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він з жовтня 2017 року по серпень 2018 року включно, злісно ухиляється від сплати коштів (аліментів) на користь ОСОБА_6 на утримання малолітніх доньок: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлених рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 29.12.2010 року в у твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16.12.2010 року і до досягнення дітьми повноліття.

Знаючи про необхідність сплати аліментів, ОСОБА_3 в період часу з жовтня 2017 року по серпень 2018 року, маючи реальну можливість сплачувати аліменти на утримання своїх малолітніх доньок злісно ухилявся від сплати коштів, ніде не працевлаштувався, на облік в центр зайнятості не став, ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, не здійснив жодного платежу і таким чином допустив заборгованість по сплаті аліментів, за вказаний період у розмірі 7500 грн. Загальна сума заборгованості ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання дітей становить 66537, 00 грн.

Злісно ухиляючись від сплати аліментів на утримання малолітніх доньок, ОСОБА_3 порушив та продовжує порушувати права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток, передбачені ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

25 вересня 2018 року на адресу Шаргородського районного суду надійшла заява від законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.164 КК України у зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні законний представник малолітніх потерпілих ОСОБА_5 підтримала заяву, просила кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.164 КК України закрити у зв`язку з її відмовою від обвинувачення.
З приводу заяви ОСОБА_5 суд вислухав думку учасників судового розгляду.
Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.164 КК України, посилаючись на те, що кримінальне провадження належить до категорії проваджень у формі приватного обвинувачення, згідно із п.1 ч.1 ст.477 КПК України, і може бути закрите судом на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у випадку відмови потерпілого від обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_3 просив суд заяву ОСОБА_5 задовольнити.
При цьому, суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 наслідки закриття кримінального провадження.
Обвинуваченому ОСОБА_3 зрозуміло, що наслідком відмови законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_5 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення є закриття кримінального провадження.
Розглянувши заяву законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_5 , з`ясувавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, а кримінальне провадження №0000193 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України - закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі "Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства"). А також у рішеннях в справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28.10.2010 року та "Боротюк проти України" від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що " … ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі "Сейдович проти Італії")".

Судом встановлено, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на отримання дітей (аліментів), його дії кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України.
Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_3 направлено до суду.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України, є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, та згідно з п.1 ч.1 ст.477 КПК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
За правилами ч.4 ст.26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Пунктом 7 частини 1 статті 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
За приписами ч.7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження…, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
З огляду на наведене та враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено підставу закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Речові докази та процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався.

Керуючись ч.4 ст.26, п.7 ч.1 ст.284, ст.ст.369, 372, п.1 ч.1 ст.477 КПК України, суд, -

постановив:

Заяву законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2018 року за №0000193 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України - закрити у зв`язку із відмовою законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_5 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1