У Х В А Л А
(про застосування запобіжного заходу)

Справа № 348/1016/18
Номер провадження 1-кс/348/303/18

18 травня 2018 року м.Надвірна
Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю прокурора Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , слідчого Надвірнянського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , секретаря ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, працюючого водієм УТТ НГВУ, одруженого, на утриманні троє малолітніх дітей, не судимого, українця, громадянина України, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання надійшло до суду 18.05.2018 р.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000322 від 17.05.2018 року щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_2 , а також слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 і його захисника ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обгрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що слідчим відділенням Надвірнянського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000322 від 17.05.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.05.2018 року, приблизно о 12:00 год. по АДРЕСА_1 , на території господарства між ОСОБА_7 та його братом ОСОБА_4 на ґрунті тривалих неприязних відносин виникла словесна суперечка, яка переросла в бійку. У ході даного конфлікту ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер вчинюваних ним дій і свідомо бажаючи настання їх шкідливих наслідків, наніс один удар рукою в область голови ОСОБА_7 . Продовжуючи свої злочинні дії, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_4 взяв в руки металеву пластину, якою наніс удар по голові ОСОБА_7 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому кістки черепа в склепінні черепа зліва, забій головного мозку, внутрішньо мозкову гематому тім`яної кістки, з приводу чого було проведено хірургічну обробку відкритого вдавленого багатоосколкового перелому тім`яної кістки зліва, видалення внутрімозкової гематоми, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України 18.05.2018 року о 01.00 год. та 18.05.2018 року йому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення даного злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показаннями свідка ОСОБА_8 , протоколом огляду місця подій від 18.05.2018 року та іншими доказами.

У ході досудового розслідування, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п"яти до восьми років.

Слідчий зазначає, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, перебуваючи на волі, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки не працює, джерело існування підозрюваного не відоме, що вказує на відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, крім цього він зможе незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні чи потерпілого, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому до ОСОБА_4 є доцільним застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор, а також слідчий підтримали дане клопотання з підстав, зазначених в ньому та просили його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні, не спростовуючи фактичні обставини справи, заперечив свою причетність до інкримінованого йому злочину та проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою і просить обрати більш м"який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, та зазначив, що переховуватися від слідства чи суду він немає наміру, так само як і впливати на свідків чи потерпілого, він має постійне місце роботи, має на утриманні троє дітей, є годувальником в сім"ї, наміру переховуватися від слідства чи суду немає.

Його захисник адвокат ОСОБА_5 також заперечив проти обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою, зазначивши, що прокурор та слідчий не довели існування ризиків, передбачених КПК України, наявність яких необхідна для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить суд, окрім обставин, наведених підозрюваним, також врахувати і його стан здоров"я, що останній перебуває на обліку в медичній установі, має вроджену ваду серця, тому також обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід - домашній арешт в певну пору доби.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

18.05.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Наведені в клопотанні підстави для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись в ході судового розгляду. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з`ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, та інші обставини в їх сукупності.

У процесі розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами - поясненнями свідка ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події та ін. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Однак, прокурором і слідчим не надано суду доказів того, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, тощо.

З матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, має постійне місце роботи, одружений, має на утриманні троє дітей, що вказує на наявність, а не відсутність, міцних соціальних зв"язків.

Разом із тим, слідчий суддя прийшов до висновку, що ступінь ризиків передбачених ст.177 КПК України не є такою істотною, що потребує обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, та в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

При цьому одного лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжного заходу про те, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, без достатнього обґрунтування є недостатнім.

Як такого виняткового випадку щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин справи та даних, щодо його особи в їх сукупності, слідчий суддя не вбачає. Самого факту наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення є недостатнім для того, щоб обрати особі запобіжний захід у виді взяття під варту.

Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про достатність обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладення на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

З урахуваннямзазначеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про те, що оскільки прокурор в клопотанні в повному обсязі не довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_4 на свободу, тому в даному випадку відсутні підстави для застосування до нього виняткового запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-179, 181, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України домашній арешт на строк 60 днів, заборонивши залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 з 21.00 год. до 07.00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора.

Визначити строк дії ухвали до 16.07.2018 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок прибувати до слідчого Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, Надвірнянської місцевої прокуратури та суду за першою вимогою; повідомляти слідче відділення Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, Надвірнянську місцеву прокуратуру про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою як особи, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, за необхідності використовувати електронні засоби контролю.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.

ОСОБА_4 з-під варти звільнити в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню Надвірнянським відділом поліції ГУ НП України в Івано-Франківській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 (п`яти) днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1