Провадження 1-кс/127/6736/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000061 внесеного до ЄРДР 29.05.2018, про застосування цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в смт. Піщанка, Вінницької області, українець, громадянин України, з вищою освітою, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
31.05.2018 слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором про застосування цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0000061 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 травня 2018 року, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляду запобіжного заходу.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1 від 17.08.2015 ОСОБА_4 призначено на посаду начальника відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.

Відповідно до ст. 3, 9 Закону України «Про Збройні Сили України» Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Комплектування Збройних Сил України особовим складом, їх мобілізаційне та оперативне розгортання в особливий період, здійснення заходів, пов`язаних підготовкою та призивом громадян на військову службу забезпечується Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Положення про Міністерство оборони України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 671 від 26 листопада 2014 року визначено, що Міністерство оборони України входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та реалізації державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва.

Абзацом 16 ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що до органів військового управління віднесено і військові комісаріати, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Таким чином, Міністерство оборони України реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва, як безпосередньо, так і через органи військового управління, що перебувають у його підпорядкуванні.

Відповідно до пунктів 1, 3, 8, 9, 11 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 3 червня 2013 року № 389 визначено, що військові комісаріати утворюються, зокрема в областях,

АДРЕСА_2 , інших містах, районах, районах у містах, які очолюють військові комісари, що організовують їх діяльність. При цьому районні, об`єднані районні, міські, об`єднанні міські, військові комісаріати підпорядковуються відповідному обласному військовому комісаріату, на території відповідальності якого вони перебувають, згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, та є відокремленими підрозділами відповідних обласних військових комісаріатів, а отже одиницею органу державної влади.

Завданням військових комісаріатів є проведення призову громадян на військову службу у мирний і воєнний час, проведення добору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у доборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення заходів з підготовки та ведення територіальної оборони, інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Отже, ОСОБА_4 являється службовою особою і військовою посадовою особою, яка згідно із ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», являється суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, якому заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Відповідно до ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_4 зобов`язаний бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язаний завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників).

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі вчинення протиправних діянь військовослужбовці несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Проте ОСОБА_4 достовірно знаючи норми вищевказаного законодавства щодо службової діяльності, всупереч інтересам служби, вирішив стати на злочинний шлях, протиправно використав своє службове становище з метою власного незаконного збагачення за рахунок інших осіб шляхом одержання неправомірної вигоди за наступних обставин.

В кінці квітня 2018 року близько 14 год. лейтенант ОСОБА_4 усвідомлюючи той факт, що він може впливати на процес призиву військовозобов`язаних осіб, діючи умисно та з корисливих мотивів, прибув за місцем реєстрації громадянина ОСОБА_7 1998 року народження, а саме за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою та переслідуючи злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди, висловив пропозицію матері ОСОБА_7 , громадянці ОСОБА_8 щодо передачі йому

ОСОБА_4 неправомірної вигоди у розмірі 200 доларів США за надання відстрочки від призову на три місяці її сину ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 продовжуючи переслідувати злочинний умисел на незаконне збагачення за рахунок осіб призовного віку, які перебувають на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , 25 травня 2018 року близько 15 год., знаходячись поблизу ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , зустрівся із громадянином ОСОБА_7 якому також висловив пропозицію щодо надання йому ОСОБА_4 неправомірної вигоди у розмірі 200 доларів США за надання відстрочки від призову на строкову військову службу строком на 3 місяці.

Тоді ж, ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправний характер дій

ОСОБА_4 , звернувся до правоохоронних органів і з 29 травня 2018 року розпочав діяти під їх контролем.

Надалі, ОСОБА_4 доводячи свій злочинний умисел на незаконне збагачення за рахунок осіб призовного віку, 30 травня 2018 року, близько 19 год. 20 хв., у салоні автомобіля OpelOmegaд.н.з НОМЕР_1 , який був припаркований по вул. Центральній смт. Піщанка Вінницької області на проти буд. № 28, повторно зустрівся із громадянином ОСОБА_7 .

Перебуваючи у салоні вищевказаного автомобіля, ОСОБА_4 повторно висловив пропозицію ОСОБА_7 про передачу йому ОСОБА_4 , неправомірної вигоди та тоді ж отримав грошові кошти у сумі 100 доларів США (по курсу НБУ на 30 травня 2018 року 2609 грн. 90 коп.) та 2600 грн. за надання відстрочки від призову на строкову військову службу строком на 3 місяці.

30травня 2018 року о 22 год. 45 хв., ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, 31травня 2018 ОСОБА_9 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,тобтоу проханні надати для себе і одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення в інтересах особи, яка надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема:

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.05.2018;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 29.05.2018;

Протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 31.05.2018;

протоколом огляду місця події від 30.05.2018;

протоколом освідуванням особи від 30.05.2018;

протоколом огляду речей від 30.05.2018;

протоколом затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину від 30.05.2018;

протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

іншими матеріалами кримінального провадження.

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до тисячі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, яке, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості.

Згідно примітки до ст. 45 КК України кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 відноситься до корупційного злочину, а тому відносно нього при призначенні покарання судом не може бути призначено більш м`яке покарання ніж передбачене законом або прийнято рішення про звільнення від відбування покарання з випробовуванням.

Враховуючи вище викладене, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, або за межами місця свого постійного проживання, може незаконно впливати на свідків, які у майбутньому будуть допитані у даному кримінальному провадженні для з`ясування усіх обставин вчиненого ним злочину, знищити документи чи речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арештує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідка; 4) вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені дії.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, п. 3 ч. 2 ст. 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого, суду пояснила, що по кримінальному провадженні існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому останньому необхідно обрати саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання слідчого.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує, те що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, не одружений, працює, на теперішній час підозрюється у вчинені середньої тяжкості кримінального правопорушення, враховуючи вагомість наявних доказів підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наслідки від вчиненого кримінального правопорушення, відсутність соціально стримуючих факторів, характер та обставини вчинення злочину по якому оголошено підозру, дають підстави слідчому судді дійти обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких або жорстких запобіжних заходів, окрім цілодобового домашнього арешту, не зможе запобігти ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного, а тому, з урахуванням всіх обставин, передбачених ст. 178 КПК України та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_4 , з огляду на положення ст. 177, 181, 194 КПК України, слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на підозрюваного процесуальні обов`язки передбачені в ч. 5 ст. 194 КПК України.

Суд вважає обґрунтованим застосування запобіжного заходу до підозрюваного в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає у цілодобовій забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 30 липня 2018 року.

Строк дії ухвали суду визначити до 30 липня 2018 року.

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

утримуватися від спілкування з учасниками кримінального провадження чи будь-якими іншими особами, які є у кримінальному провадженні заявником, свідком, експертами, законними, представниками;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу суду для організації виконання направити начальнику ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя