Справа № 460/3995/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2018м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові кримінальне провадження №0000192 від 27.07.2018 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобич Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , із середньою освітою, раніше не судимого, учасника бойових дій,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія-кранівника військової частини НОМЕР_1 .
Обвинувачений ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, з метою ухилитися від обов`язків військової служби у період з 24.10.2017 по 01.12.2017 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду та без поважних причин перебував поза межами розташування території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченеч.4 ст. 407 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.4 ст. 407 КК України свою вину визнав повністю та дав суду показання, що він дійсно у період з 24.10.2017 по 01.12.2017, у зв`язку з сімейними проблемами, самовільно залишив військову частину та проводив час поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , а саме у вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.4 ст. 407 КК України правильна, оскільки він, будучи військовослужбовцем, вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду.
При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Суд враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставини, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, відповідно дост.67КК України відсутні.
З урахуванням наведеного, а також особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, вчинив злочин вперше, брав безпосередню участь в Антитерористичній операції на сході України, йому слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі. Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують обвинуваченому покарання, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.
Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобіганню вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень у майбутньому.
Речових доказів у справі немає.
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ч.4 ст.407 КК України, ст. ст. 370, 373-374, 395 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Застосувати до засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1