Справа № 308/5064/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого в особливо важливих справах Слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчим відділом слідчого управління Прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000369 від 18.10.2017 року за ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 263 КК України.

З внесеного клопотання та матеріалів, доданих до нього, встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.05.2018 №308/4847/18 обшуку житла лісничого Кедринського лісництва ДП «Брустурянсьте ЛМГ» ОСОБА_7 , у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку, окрім предметів, речей і документів, які прямо вказані в ухвалі слідчого судді, зокрема на другому поверсі у спільній кімнаті ОСОБА_7 виявлено та вилучено також вогнепальну нарізну мисливську зброю мисливський карабін марки «HOWA HOGUE» калібр 30-06 номер ствола (Spr.) № НОМЕР_1 , а також документи дозвіл на право носіння нарізної зброї № НОМЕР_2 , виданий 05.12.2011 на ім`я ОСОБА_7 зі строком дії до 05.12.2017 (тобто, який на даний момент закінчився і відомостей про продовження чи отримання нового дозволу не надано). Вказані обставини свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 КК України (зокрема за кваліфікуючими ознаками зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу).

Зазначені зброя та дозвіл на носіння нарізної зброї, термін дії якого сплинув 17.12.2017, у відповідності до п.7 ст. 236 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Клопотання мотивоване тим, що вищезазначене тимчасово вилучене майно має важливе значення для встановлення важливих фактів і обставин у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 98 КПК України, воно є речовим доказом та відповідає критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст.170 КПК України.

Накладення арешту на вказане майно викликане необхідністю збереження його як речового доказу з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вищевказане майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, а також може призвести до їх втрати, пошкодження чи їх приховування від органу досудового розслідування, що сприятиме уникненню осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності. З огляду на що, слідчий просить задовольнити подане клопотання.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання був належним чином повідомлений.

На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання без його участі.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи, що стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно, а також з метою збереження речових доказів, саме по собі та з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 12.05.2018 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, що належить ОСОБА_7 , а саме на:

-вогнепальну нарізну мисливську зброю мисливський карабін марки «HOWA HOGUE» калібр 30-06 номер ствола (Spr.) № НОМЕР_1 ;

-дозвіл на право носіння нарізної зброї № НОМЕР_2 , виданий 05.12.2011 на ім`я ОСОБА_7 (дійсне до 05.12.2017).

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1