Справа № 130/3687/14-к
УХВАЛА

09 жовтня 2018 року м.Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін та учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2013 року за № 0001163 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

У с т а н о в и в:
22.06.2016 р. до Вінницького районного суду Вінницької області з апеляційного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт, щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.
22.02.2016 р. суддею ОСОБА_7 за ухвалою призначено підготовче засідання на 22.03.2016р.
За розпорядженням №17/16 від 04.10.2016 р. у зв`язку з закінченням повноважень судді ОСОБА_7 проведено повторний перерозподіл та передано кримінальне провадження до провадження судді ОСОБА_1 .
У кримінальному провадженні 05.10.2016 р. призначено підготовче судове засідання за ухвалою суду.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Зокрема, ОСОБА_4 зазначив, що обвинувальний акт на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України має бути повернутий судом прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, так як поданий з порушенням вимог зазначених в ст. 291 КПК України. Так, зокрема, обвинувальний акт та реєстр йому врученим не був, не було і оголошено підозру, та не введено в ЄРДР відомості щодо закінчення досудового розслідування. Крім того, обвинувальний акт підписано особою яка не має статусу зазначеного у обвинувальному акті, та не є внесеними в реєстр відомості щодо введення даного прокурора в групу прокурорів по кримінальному провадженню за № 0001163. Також у письмовому клопотанні щодо повернення обвинувального акту прокурору зазначив ряд суттєвих недоліків обвинувального акту та реєстру, а також проведення слідчих дій на стадії досудового розслідування, які є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Також заявив низку клопотань, які додані до матеріалів кримінального провадження.

Прокурор проти клопотання ОСОБА_4 заперечив, вважає його безпідставним, та просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, а перевірку вказаних обставин та фактів викладених ОСОБА_4 перевірити під час судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав думку прокурора. Вважає клопотання подане ОСОБА_4 таким, що подане з метою затягнути розгляд кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши обвинувальний акт з доданими матеріалами, суд враховує наступне:
Згідно п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України - у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Згідно ст.293 КПК України - одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою ст.297-1 КПК України), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Відповідно до ч. 2, 3 ст.291 КПК України - обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого(прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого(прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті(частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта(у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Тобто, обвинувальний акт має містити викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор уважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення й статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п.5 ч.2 ст.291 КПК).

При цьому, формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо.

Правова кваліфікація дій особи повинна містити не тільки посилання на окрему статтю та її частину, а й точне формулювання, зокрема об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак.

Тобто, у обвинувальному акті повинно міститися, як фактичні обставини кримінального правопорушення так і формулювання обвинувачення. Тобто описова і його резолютивна частини.

В описовій частині зазначаються дані, які стали приводом і підставами для початку досудового розслідування, обставини кримінальної події та під ознаки якого кримінального закону (статті) підпадають дії підозрюваної особи (фактичний виклад обставин справи у довільній формі). Після чого зазначаються докази у тезисній формі. В резолютивній частині підводяться підсумки кримінального розслідування, тобто особі, якій висувається обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доказаних даних про подію кримінального правопорушення, тобто час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини. Мотив, і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інше.

Фактично формується висунуте особі обвинувачення, які містить суб`єкт, суб`єктивну сторону, об`єкт та об`єктивну сторону складу інкримінованого злочину, зазначається причинний зв`язок між діями обвинуваченого та наслідками які наступили.

Належне формулювання обвинувачення, що складається з описової та резолютивної частини є обов`язковим. Як вбачається з обвинувального акту поданого до суду описова частина обвинувального акту є викладеною виходячи з змісту повідомлення про підозру. Визначення кваліфікації дій ОСОБА_4 надано до викладення обставин вчинення кримінального правопорушення, резолютивна частина викладена не у відповідності до вимог кримінально-процесуальних норм, в поєднанні з описовою частиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Саме на сторону обвинувачення, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства).
Тобто, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним ч.ч.2,4 ст.17 КПК України. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Частиною 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Аналогічна позиція викладена у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 3.10.2012 №223-1430/0/4-12.

Дотримання норм кримінально-процесуального закону є запорукою збереження принципів викладених у ст.2 КПК України.

Однак, як встановлено судом, з додатків обвинувального акту датованого 31 серпня 2015р. обвинувальний акт ОСОБА_4 не вручався. Є відсутніми як розписка ОСОБА_4 так і його захисника ОСОБА_8 про отримання обвинувального акту, що свідчить про невиконання вимог ч.1 ст.291 і п.3 ч.4 ст.291 КПК України.

Згідно пояснень прокурора, наданих у підготовчому засіданні ОСОБА_4 уникав отримання обвинувального акту, змінюючи адресу проживання, однак доказів цього суду не надано, відповідні акти не складалися.

Пояснень чого обвинувальний акт не був вручений захиснику ОСОБА_8 , яка входить до переліку захисників Центру вторинної безоплатної правової допомоги, місце знаходження якого є відомим, судом не отримано.

Надання суду опису рекомендованого листа та квитанції поштового відправлення не є виконанням вимог ст.ст.291,293 КПК України, так як не свідчить про достатність дій щодо вручення обвинувального акту органом досудового розслідування та прокурором.

З реєстру доданого до обвинувального акту також вбачається запис у п.12 щодо повідомлення про підозру ОСОБА_4 , однак чи було отримано вказану підозру ОСОБА_4 зазначення не має.

Обвинувальний акт, згідно його тексту виготовлений 24.06.2014р. та затверджений 31.08.2015р. «прокурором Жмеринського міжрайонного прокурора молодшого радника юстиції ОСОБА_9 » Тобто, як вбачається зі обвинувального акту він є підписаний особою з неіснуючим статутом «прокурора Жмеринського міжрайонного прокурора».

Крім того, як вбачається з дати складання обвинувального акту обвинувальний акт був затверджений поза закінченням строку на досудове розслідування визначеного за вимогами КПК України. Однак згідно даних реєстру дозвіл на продовження строку досудового розслідування не надавався.

Крім того, як свідчить дата виготовлення обвинувального акту, він був виготовлений до постановлення ухвали Жмеринського міськрайонного суду суддею ОСОБА_10 про повернення обвинувального акту на додаткове розслідування від 21.08.2014р. та до виготовлення попереднього обвинувального акту від 22.10.2014р., по якому було винесено ухвалу Жмеринського міськрайонного суду про друге повернення обвинувального акту прокурору від 10.08.2015р. суддею ОСОБА_11 .

Ухвали суду набрали чинності і вказані у тексті ухвали недоліки підлягали усуненню виключно шляхом повідомлення про підозру у новій редакції та вручення нового змісту обвинувального акту, якій ніяк не міг бути виготовлених до постановлення останньої ухвали про повернення обвинувального акту прокурору від 10.08.2015р.

Однак датою складання обвинувального акту затвердженого прокурором 31 серпня 2015р. вказано саме 24 червня 2014р.

Датою повідомлення про підозру вказано також 24 червня 2014р.

Крім того, відповідно до вимог ст.109 КПК України, реєстр досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Згідно ч. 2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування також повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Як убачається з реєстру доданого до обвинувального акту вказані вимоги ст.109 КПК України виконано не в повній мірі.
Так у п. 1 процесуальних рішень відсутнє зазначення години внесення відомостей до ЄРДР, у п. 8 не вказано на якій строк було надано дозвіл на доступ до речей і документів наданий за ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 20.02.2014р. та не зазначено прізвище слідчого судді, яким увалялася вказана ухвала, у п. 12 не вказано коли було повідомлено про підозру ОСОБА_4 , та не вказано на процесуальні рішення щодо зміни у групі прокурорів, хоча суду є підтвердженим та обставина, що такі зміни проводилися неодноразово. Також не є вказаними попередні обвинувальні акти, які затверджувалися прокурором та передавалися до суду та ухвали суддів, які були ухвалені за наслідками перебування даних обвинувальних актів у суді.
У частині першій реєстру п.1 містяться відомості про отримання заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, однак не зазначено час отримання даної заяви, у п.2 даної частини реєстру зазначено, що ОСОБА_6 був повідомлений про процесуальні права та обов`язки потерпілого у 09.25-09.30 04.12.2013р., а у п.3 зазначено, що потерпілий ОСОБА_6 був допитаний 04.12.2013р. о 9.30-10.00 год., хоча ОСОБА_4 згідно обвинувального акту інкримінується вчинення кримінального правопорушення, що відбулося о 12.00 год. 04.12.2013р.
Крім того, до обвинувального акту та реєстру надано текст позовної заяви без визначення адресата суду до якого подається позов. Сам позов у реєстрі доданому до обвинувального акту відсутній, посилання на процесуальне рішення щодо його прийняття до матеріалів кримінального провадження та визначення статусу потерпілого, як цивільного позивача на стадії досудового розслідування також відсутнє, хоча в тексті обвинувального висновку зазначено, що є заявленим цивільний позов на загальну суму 32 146,70 грн.
Всі перечисленні вище недоліки, в сукупності дають підстави для висновку щодо наявності суттєвих порушень вимог ст.291 КПК України.

Суд вважає, що перевірений обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використання прокурором в наступному під час судового розгляду можливостей, які надані прокурору ст.388 КПК України, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді не для виправлення описок, граматичних помилок, неузгодженості деяких частин тексту обвинувального акту, а виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає до повернення прокурору для усунення зазначених недоліків.

Решту клопотань ОСОБА_4 , щодо визнання протиправною бездіяльності процесуального прокурора по кримінальному провадженню № 0001163, щодо не включення органами слідства та процесуальним прокурором до матеріалів кримінального провадження процесуальних документів прокуратури; про ухвалення судового рішення щодо доручення Жмеринській місцевій прокуратурі про проведення дослідження фактів, викладених у заяві ОСОБА_4 ; про залучення до матеріалів кримінального провадження доказів, наданих стороною обвинувачення; щодо визнання протиправної бездіяльності процесуального прокурора про не залучення доказів; щодо визнання протиправних дій, вчинених з боку процесуального прокурора по кримінальному провадженню; про визнання протиправними дій процесуального слідчого по кримінальному провадженню щодо не повідомлення ОСОБА_4 про вчинення злочину; щодо визнання протиправними дій процесуального слідчого по даному кримінальному провадженню щодо залучення свідків; про визнання протиправної бездіяльності процесуального прокурора по кримінальному провадженню, щодо не подачі ним клопотання про продовження термінів на досудове розслідування; щодо визнання протиправною та злочинною бездіяльності процесуального прокурора по кримінальному провадженню, щодо не відкриття матеріалів кримінального провадження; про визнання протиправними дій процесуального прокурора, щодо не здійснення прокурорського нагляду за діями слідства; про визнання протиправними дій процесуального слідчого по кримінальному провадженню щодо не допиту свідка ОСОБА_12 ; про визнання протиправними дій процесуального слідчого по кримінальному провадженню щодо податкового кредиту за позовом; щодо визнання протиправною бездіяльності процесуального прокурора щодо не включення до матеріалів кримінального провадження та не внесення до реєстру матеріалів кримінального провадження 34 документів поданих ОСОБА_4 ; про визнання протиправними дій процесуального прокурора по кримінальному провадженню, щодо не відкриття матеріалів кримінального провадження адвокату ОСОБА_4 ; про надання ОСОБА_4 тимчасового доступу до витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження з метою вилучення копій на паперовому та електронному носіях; про визнання протиправними дії процесуального слідчого по кримінальному провадженню щодо фальсифікації матеріалів кримінального провадження; про надання тимчасового доступу до речей та документів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи; щодо визнання протиправними дій процесуального слідчого по кримінальному провадженню, щодо безпідставного залучення до матеріалів даного кримінального провадження неофіційних документів; про визнання протиправними дій процесуального слідчого по кримінальному провадженню, щодо протизаконного залучення до матеріалів даного кримінального провадження відеозапису з камери зовнішнього спостереження автозаправки АЗС ПП « АДІС» та проведення огляду території АЗС ПП « АДІС» щодо наявності на ній камер зовнішнього спостереження, та щодо визначення статусу наданого відеоматеріалу та не призначення відповідної експертизи відеозапису витребування доказів та їх тимчасове вилучення, а також клопотання щодо визнання доказів такими, що здобуті з порушенням закону, суд вважає такими, що заявлені передчасно. Вирішенню за обставини повернення обвинувального акту прокурору на даній стадії судового процесу вказані клопотання не підлягають.

Керуючись ст.ст.314 КПК України, суд, -

Ухвалив:

Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2013 року за № 0001163 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України прокурору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1