Справа № 532/308/15-к
Провадження № 1-кп/526/115/2018
У Х В А Л А
іменем України

26 вересня 2018 року колегія суддів Гадяцького районного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч в режимі відео конференції клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000192 ,-

встановила :

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою на 60 днів.

Прокурор клопотання мотивує тим, що ухвалою Гадяцького районного суду від 01.08.2018 року строк тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою продовжено до 29.09.2018 року. У даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихза ст.379, п.п. 6,11,12,13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.2 ст.342 КК України. Підставами обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень є обставини, викладені в обвинувальному акті, які підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: показаннями свідків, результатами негласних слідчих (розшукових) дій проведених відносно ОСОБА_9 , слідчими експериментами, проведеними за участю останнього та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , психологічними експертизами відео-звукозаписів зазначених слідчих дій, інформації операторів мобільного зв`язку, щодо з`єднань абонентських номерів, якими користувались ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , висновками експертів та протоколами обшуків й огляду місця події, речовими доказами. З часу продовження строку тримання під вартою попередньо зазначені ризики не зменшились.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_16 заперечували проти заявленого прокурором клопотання та просили звільнити обвинуваченого з-під варти, застосувавши до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 заперечували проти зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, мотивуючи тим, що вказані прокурором ризики не зменшилися і не відпали, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та їх захисники в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, підтримали клопотання ОСОБА_10 та його захисника про зміну йому запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів оцінивши в сукупності всі обставини, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , суд враховує, як вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, так і вимоги Кримінально-процесуального законодавства.
Так, пунктами 1,3,4 статті 177 КПК України передбачені ризики, які зумовили необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто: можливість переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих та на свідків у даному кримінальному провадженні, які є недопитаними; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Таким чином, обставини, які були підставою для застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати.
Колегія суддів враховує, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає його особі, як такій, що раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, а також не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Будь-яких даних про зменшення вищезазначених ризиків, які б давали підстави для застосування обвинуваченому ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Окрім того, інші менш суворі запобіжні заходи, які просять застосувати ОСОБА_10 та його захисник, не зможуть запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду.
Відсутні і відомості щодо стану здоров`я обвинуваченого, який би перешкоджав йому перебувати у місцях попереднього ув`язнення.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що інші, менш суворі запобіжні заходи, не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.
З урахуванням сукупності викладених обставин, тривалості перебування обвинуваченого під вартою, який не перевищує розумних строків розгляду кримінального провадження даним складом суду, даних про його особу (раніше притягувався до кримінальної відповідальності), майновий стан, а також в силу характеру інкримінованих обвинуваченому діянь та одночасності потреби у проведенні судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень, а саме: дослідження значної кількості письмових доказів, допиту свідків, колегія суддів вважає доцільним продовжити термін запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою.
Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки по справі існують конкретні ознаки, які розкривають наявність справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочинів, можливість незаконного впливу на свідків, які ще судом не допитані, ухилення від явки до суду.
На думку суду, обставинами, що дають підстави ствердити наявність такого інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини є непоправні наслідки вчиненого, оскільки відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищими соціальними цінностями.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях вказував на необхідність обговорення можливості обрання альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, враховуючи тяжкість та характер інкримінованих обвинуваченому злочинів, характеристику особи обвинуваченого, колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 183, 184, 196- 199, 331, 376 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 днів.
Строк дії ухвали закінчується 24 листопада 2018 року о 17 год. 30 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 12 год 30 хв 27 вересня 2018 року

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2