Справа № 309/1159/17
Провадження № 1-кп/309/73/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого: ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст кримінальне провадження № 0000175 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Руське Поле, Тячівського району, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, не працюючого, раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 11 жовтня 2016 року о 22 годині 50 хвилин, у нічний час доби, керуючи технічно-справним автомобілем марки «ОРЕL-VIVARO» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Івана Франка, в місті Хуст в напрямку м. Тячів, діючи всупереч вимогам п.п. 2.3 «б», П.2.; 11.3. 12.4 та 12.4 «б» Правил дорожнього руку України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, та біля будинку № 173 допустив зіткнення з автомобілем марки «Мегсеdes-Веnz» моделі «Sріntег», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в напрямку центра м. Хуст, в салоні якого знаходились наступні пасажири: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 .

В наслідок ДТП водій автомобіля марки «Мегсеdes-Веnz» моделі «Sріntег», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи за № 604 від 02.11.2016 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді полі травми, закритої травми грудної клітки, двобічний множинний перелом ребер (справа 2-3-4-5-6, зліва 2-3-4-5-6-7-8-9-10) грудини, забій копречія легенів, двобічний «малий» - гемоторакс, двобічний обмежений пристінковий пневмоторакс, збій шийно-грудного відділу хребта з переломом остистих паростків, відкритий перелом обох кісток лівого передпліччя, субкапсулярний розрив селезінки. Вище вказані тілесні ушкодження є небезпечними для життя і по цій ознаці згідно п.2.1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 їх слід кваліфікувати, як тяжкі тілесні ушкодження.

Пасажир автомобіля марки «Мегсеdes-Веnz» моделі «Sріntег», ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи №602 від 24.10.2016, отримав тілесні ушкодження у вигляді культя нижньої третини правого стегна, важка скелетна травма, розчавлення правої гомілки, відкритий перелом кісток лівої гомілки із зміщенням, травматичний шок II ступеня, закритий перелом правої ліктьової кісти. Вище вказані тілесні ушкодження є небезпечними для життя і по цій ознаці згідно п.2.1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 їх слід кваліфікувати, як тяжкі тілесні ушкодження.

Пасажир автомобіля марки «Мегсеdes-Веnz» моделі «Sріntег», ОСОБА_10 згідно висновку судово-медичної експертизи № 153 від 27.03.2017, отримав тілесні ушкодження у вигляді множинної скелетної травми, закритого багато уламкового перелому діафіза правого стегна із змішенням, множинного переломо-вивих кісток лівої стопи, забійної рани правої стопи, лівої подошвенної ділянки, травматичний шок II ступеня, перелом III плюсневої кістки та задньо-медіального краю тіла таранної кістки правої стопи зі зміщенням, відкритий девергуючий переломо-вивих суглобу лісфранку лівої ступні ускладнений корпартмент синдром, перелом латеральної кістки лівої гомілки із зміщенням, внаслідок чого неможлива функція ходи. Вище вказані тілесні ушкодження є небезпечними для життя і по цій ознаці згідно п.2.1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 їх слід кваліфікувати, як тяжкі тілесні ушкодження.

Пасажир автомобіля марки «Мегсеdes-Веnz» моделі «Sріntег», ОСОБА_11 згідно висновку судово-медичної експертизи №618 від 28.10.2016, отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних поверхневих саден правої гомілки та голови, гематома м`яких тканин правої гомілки, дисторзії зв`язок правого гомілково-ступневого суглобу, осколковий відломок з вільним розміщенням кісткових тканин в області нижнього краю зовнішньої правої щиколотки. Вище вказані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня і по цій ознаці згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, вони кваліфіковані як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Пасажир автомобіля марки «Мегсеdes-Веnz» моделі «Sріntег», ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи №603 від 24.10.2016, отримав тілесні ушкодження у вигляді ушитих ран підборіддя, тилу лівої кисті, закритого перелому обох кісток правої гомілки із зміщенням, ЗЧМТ із струсом головного мозку, рани верхньої та нижньої третин правої гомілки, ушиб грудної клітки зліва. Вище вказані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня і по цій ознаці згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 вони кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

За вказане кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_15 передбачена кримінальна відповідальність за ч.2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнав у повному обсязі, в своїх поясненнях зазначив, що обставини про вказану в обвинуваченні ДТП він виклав у своїх показах під час допиту органами досудового слідства. Дійсно 11 жовтня 2016 року о 22 годині 50 хвилин, у нічний час доби, керуючи власним автомобілем марки «ОРЕL-VIVARO», рухаючись по вулиці Івана Франка, в місті Хуст в напрямку м. Тячів, не встиг зреагувати на дорожню ситуацію, внаслідок чого допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «Мегсеdes-Веnz» моделі «Sріntег», під керуванням ОСОБА_7 , в салоні якого знаходились пасажири ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 . На його думку ДТП пригода також була зумовлена складними погодними умовами, а саме дуже слабкою видимістю через нічний час доби та сильний дощ з туманом і відсутністю дорожньої розмітки. Після пригоди його також з іншими потерпілими було доставлено в ОСОБА_16 через отримані тілесні ушкодження. За час лікування потерпілих він та його дружина надавали матеріальні кошти в межах своїх можливостей на лікування потерпілих. Про всі ці витрати до матеріалів справи його захисником надані письмові докази з розрахунком витрата на лікування кожного потерпілого. Він не бажав настання таких тяжких наслідків, тому щиро кається за свої дії, обіцяє в майбутньому ніколи не допускати порушень ПДР України і просить вибачення у потерпілих. Звертаючись до суду в судових дебатах та з останнім словом ОСОБА_6 просив не призначати йому суворого покарання та застосувати до нього акт амністії. Заявлені до нього позовні вимоги з боку потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відшкодування їм матеріальної та моральної шкоди визнає частково, він розуміє, що заподіяв потерпілим моральну шкоду внаслідок пошкодження їхнього здоров`я та каліцтва, а також наніс матеріальні збитки, які полягали у витратах на лікування та пошкодженні транспортного засобу і буде робити все можливе для відшкодування шкоди потерпілим у найближчий час. Однак, просив суд при визначенні розмірів відшкодування потерпілим врахувати і його матеріальний та фізичний стан, можливість з його боку провести реальну та помірну для нього виплату відшкодування на користь потерпілих.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

В своїх показах у судовому засіданні потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повністю підтвердили обставини викладені у обвинуваченні з приводу ДТП, що сталася 11 жовтня 2016 року о 22 годині 50 хвилин у м. Хуст по вул. Івана Франка, під час якої вони отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості. Потерпілі також ствердили що під час ДТП погодні умови були несприятливими, видимість на дорозі через сильний дощ була обмеженою, але ці умови обвинувачений як водій повинен був врахувати. Після пригоди вони у важкому стані були доставлені у лікарню та лікувалися тривалий час. Потерпілі також визнали, що дружина обвинуваченого здійснювала матеріальні витрати на їхнє лікування, однак не дивлячись на це вони вважають що їм завдана значна моральна та матеріальна шкодо внаслідок ДТП, яка сталася з вини обвинуваченого. Тому на початку розгляду справи ними заявлено позовні вимоги, які вони просили задовольнити в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов про стягнення на його користь з ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 214189,19 грн., яка складається з матеріального збитку пошкодженого автомобіля в розмірі 194969,19 грн. та 19220 грн. витрачених на придбання ліків та металевих хірургічних пластин. Крім цього, просив стягнути з обвинуваченого моральну шкоду в сумі 25000 гривень та витрати за проведену оцінку пошкодженого транспортного засобу і за надану правову допомогу.

Потерпілий ОСОБА_8 заявив цивільний позов про стягнення на його користь з ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 4377,08 грн., яка складається з коштів витрачених на лікування та підтверджена відповідним фіскальними чеками. Також заявив вимогу про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 500000 гривень, яку він оцінив виходячи з отриманих тілесних ушкоджень, ампутації правої ноги внаслідок ДТП.

Потерпілий ОСОБА_9 заявив цивільний позов про стягнення на його користь з ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 500000 грн., яка складається з коштів витрачених на лікування та втратою працездатності. Також заявив вимогу про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 500000 гривень, яку він оцінив виходячи з отриманих тілесних ушкоджень внаслідок ДТП.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до суду подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, цивільних позовів не заявляли, зазначивши що не мають жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_15 , з приводу ДТП вказаної в обвинуваченні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 своїми діями, пов`язаними з порушеннями ПДР України, 11 жовтня 2016 року, о 22 год. 50 хв. керуючи технічно справним автомобілем марки «ОРЕL-VIVARO» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Івана Франка, в місті Хуст в напрямку м. Тячів, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, та біля будинку № 173 допустив зіткнення з автомобілем марки «Мегсеdes-Веnz» моделі «Sріntег», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , в салоні якого знаходилися пасажири: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , які отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, скоївши таким чином ДТП, що потягла заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень середнього та тяжкого ступеню, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_6 по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, проживає з сім`єю, виховує та утримує двох дітей, одна з яких на час вчинення правопорушення була неповнолітньою особою.

За обліковими даними ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує обставини, які пом`якшують покарання визнав вину та щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, вживав заходів пов`язаних з витратами на лікування потерпілих.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані що характеризують обвинуваченого, наслідки що настали після вчинення правопорушення, приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Під час розгляду справи адвокатом ОСОБА_4 , який надає правову допомогу ОСОБА_6 заявлено письмове клопотання про застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році» від 07.09.2017 р. у зв`язку з наявністю у нього на утриманні доньки ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на час вчинення правопорушення була неповнолітньої особою. Письмові докази на підтвердження вказаних обставин додані до клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечив проти задоволення клопотання та просив суд застосувати до нього акт амністії.

Інші учасники кримінального провадження також не заперечили проти застосування до обвинуваченого акту амністії та звільнення його від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 07.09.2017 року підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, які на день набрання чинності цим Законом не позбавлені батьківських прав і мають дітей віком до 18 років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_15 на день вчинення кримінального правопорушення мав на утриманні та вихованні неповнолітню доньку ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи те, що на момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 07.09.2017 року, обвинувачений мав на утриманні та вихованні неповнолітню дитину, підтримав клопотання захисника про застосування до нього акту амністії, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 підлягає звільненню від покарання за амністією.

На початку судового розгляду потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заявлено цивільні позови про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на їхню користь відшкодування за завдану матеріальну та моральну шкоду.

Так, потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов про стягнення на його користь з ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 214189,19 грн., яка складається з матеріального збитку пошкодженого автомобіля в сумі 194969.19 грн. та 19220 грн. витрачених на придбання ліків та металевих хірургічних пластин. Також просив стягнути витрати за проведену оцінку пошкодженого транспортного засобу і за надану правову допомогу. Під час дослідження матеріалів кримінального провадження, на яких ґрунтуються докази потерпілого про розмір завданої йому матеріальної та моральної шкоди, судом встановлено, що до позовної заяви потерпілим надано розрахункову квитанцію про придбання ліків та металевих хірургічних пластин в сумі 19220,00 грн. та акт прийому виконаних робіт по наданню правової допомоги між адвокатом ОСОБА_18 , з оплатою через банківське відділення ПАТ «Приватбанк» за надані послуги в суми 13000,00 грн. Обвинувачений ОСОБА_6 також при вирішенні цих позовних вимог частково визнавав позов, не заперечивши розмір заявлених вимог про розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб потерпілого та витрати на придбання медичних препаратів. Однак, в частині вимог про стягнення за надану правову допомогу та оплату за проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу позовні вимоги заперечив, через відсутність наданих достатніх доказів які б підтверджували такі витрати. Крім цього, просив зменшити розмір морального відшкодування, з врахуванням понесених ним витрат на лікування інших потерпілих, в тому числі і ОСОБА_7 на суму 17090,84 грн.

З огляду на вище вказані обставини суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_7 про відшкодування йому матеріальної шкоди в сумі 214189,18 грн. (з яких 194969,19 грн. матеріальна шкода за пошкоджений автомобіль та 19220 грн. витрачених на придбання ліків та металевих хірургічних пластин) є доведеними та підтвердженими письмовим доказами наданим до позовної зави і в цій частині позов підлягає до задоволення. Разом з цим, суд враховує надані письмові докази самим обвинуваченим ОСОБА_15 про його витрати під час досудового слідства в розмірі 17090,84 грн. понесені на лікування ОСОБА_7 , які не заперечував сам потерпілий. Тому із загальної суми пред`явлених вимог по матеріальних збитках слід відрахувати зазначену суму витрат сплачених обвинуваченим (214189 -17090 = 197099). Вимога потерпілого про відшкодування йому витрат за проведення експертного дослідження по розрахунку вартості пошкодженого транспортного засобу не конкретизована та не підтверджена доказами про наявність витрат потерпілим на вказані експертні дослідження. Так само і вимога потерпілого про його процесуальні витрати в розмірі 13000 грн. на думку суду не можуть вважатися доведеними виходячи з акту виконаних робіт та прийому таких робіт. Тому суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині.

Вирішуючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину та ступінь перенесених ним моральних переживань від неправомірних дій обвинуваченого, що були пов`язані з ДТП, а також перенесений ним фізичний біль через отримані тілесні ушкодження, необхідність лікування, тимчасову втрату звичних життєвих умов пов`язану з обмеженнями трудової діяльності, визнання обвинуваченим самого факту завданої моральної шкоди, вважає також позовні вимоги потерпілого доведеними та обґрунтованими. Однак, визначаючи розмір завданої моральної шкоди потерпілому, суд виходить з критеріїв її оцінки самим потерпілим ОСОБА_7 та фактично отриманих тілесних ушкоджень, їх характер і локалізацію, які підтверджені експертним висновком, тому з врахуванням цих критеріїв вважає вимоги позивача про заподіяння йому моральної шкоди, яку він оцінив у 25000 грн. завищеними. Крім цього, суд враховує матеріальне становище обвинуваченого, який не має постійного місця праці, утримує сім`ю, і не має достатніх матеріальних статків, які б могли забезпечити стягнення шкоди у розмірі визначеному потерпілим. З врахуванням вище наведених обставин суд вважає за можливе задовольнити частково вимоги потерпілого про відшкодування йому моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_8 заявив цивільний позов про стягнення на його користь з ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 4377,08 грн., яка складається з коштів витрачених на лікування та підтверджена відповідним фіскальними чеками. Також заявив вимогу про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 500000 гривень, яку він оцінив виходячи з отриманих тілесних ушкоджень у вигляді ампутації правої ноги внаслідок ДТП.

Під час дослідження матеріалів кримінального провадження, на яких ґрунтуються докази потерпілого про розмір завданої йому матеріальної та моральної шкоди, судом встановлено, що до позовної заяви потерпілим надано розрахункові квитанції про придбання медичних препаратів в сумі 4377 грн. Обвинувачений ОСОБА_6 також при вирішенні цих позовних вимог повністю визнавав позов у частині стягнення матеріальної шкоди та частково визнав пред`явлену суму морального відшкодування. При вирішенні питання про стягнення з нього моральної шкоди, просив зменшити розмір морального відшкодування, з врахуванням понесених ним витрат на лікування інших потерпілих, в тому числі і ОСОБА_8 на суму 10257,63 грн.

З огляду на вище вказані обставини суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_8 про відшкодування йому матеріальної шкоди в сумі 4377 грн. витрачених на придбання медичних препаратів є доведеними та підтвердженими письмовим доказами наданим до позовної зави, визнані обвинуваченим у повному обсязі тому в цій частині позов підлягає до задоволення. Вирішуючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину та ступінь перенесених ним моральних переживань від неправомірних дій обвинуваченого, що були пов`язані з ДТП, а також перенесений ним фізичний біль через отримані тілесні ушкодження, необхідність лікування, втрату звичних життєвих умов, інвалідність пов`язану з ампутацією правої ноги, визнання обвинуваченим самого факту завданої моральної шкоди, вважає також позовні вимоги потерпілого доведеними та обґрунтованими. Однак, визначаючи розмір завданої моральної шкоди потерпілому, суд виходить з критеріїв її оцінки самим потерпілим ОСОБА_8 , фактично отриманих тілесних ушкоджень, їх характер і локалізацію, які підтверджені експертним висновком, тому з врахуванням цих критеріїв вважає вимоги позивача про заподіяння йому моральної шкоди, яку він оцінив у 500000 грн. завищеними. Крім цього, суд враховує матеріальне становище обвинуваченого, який не має постійного місця праці, утримує сім`ю, і не має достатніх матеріальних статків, які б могли забезпечити стягнення шкоди у розмірі визначеному потерпілим. З врахуванням вище наведених обставин суд вважає за можливе задовольнити частково вимоги потерпілого про відшкодування йому моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_9 заявив цивільний позов про стягнення на його користь з ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 500000 грн., яка складається з витрат на лікування. Також заявив вимогу про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 500000 гривень, яку він оцінив виходячи з отриманих тілесних ушкоджень внаслідок ДТП. Під час дослідження матеріалів кримінального провадження, на яких ґрунтуються докази потерпілого про розмір завданої йому матеріальної та моральної шкоди, судом встановлено, що до позовної заяви потерпілим не надано жодних письмових доказів на підтвердження витрат або розрахунків, чи фіскальних чеків на придбання медичних препаратів. Обвинувачений ОСОБА_6 також при вирішенні цих позовних вимог заперечив проти їх задоволення, пояснивши що витрати на лікування потерпілого під час досудового слідства проводилися з його боку. Виходячи з отриманих потерпілим тілесних ушкоджень та потреб на його лікування ним витрачено 6004,51 грн. Крім цього, просив зменшити розмір морального відшкодування, з врахуванням понесених ним витрат на лікування інших потерпілих, в тому числі і ОСОБА_9 на суму 6004,51 грн.

З огляду на вище вказані обставини суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_9 про відшкодування йому матеріальної шкоди в сумі 500000 гривень витрачених на лікування є не доведеними та не підтвердженими жодними письмовими доказами, і потерпілий не надав до позовної заяви доказів на підтвердження заявлених вимог. Тому суд не має підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Вирішуючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину та ступінь перенесених ним моральних переживань від неправомірних дій обвинуваченого, що були пов`язані з ДТП, а також перенесений ним фізичний біль через отримані тілесні ушкодження, необхідність лікування, тимчасову втрату звичних життєвих умов пов`язану з обмеженнями трудової діяльності, визнання обвинуваченим самого факту завданої моральної шкоди, вважає також позовні вимоги потерпілого доведеними та обґрунтованими. Однак, визначаючи розмір завданої моральної шкоди потерпілому, суд виходить з критеріїв її оцінки самим потерпілим ОСОБА_9 та фактично отриманих тілесних ушкоджень, їх характер і локалізацію, які підтверджені експертним висновком, тому з врахуванням цих критеріїв вважає вимоги позивача про заподіяння йому моральної шкоди, яку він оцінив у 500000 грн. завищеними. Крім цього, суд враховує матеріальне становище обвинуваченого, який не має постійного місця праці, утримує сім`ю, і не має достатніх матеріальних статків, які б могли забезпечити стягнення шкоди у розмірі визначеному потерпілим. З врахуванням вище наведених обставин суд вважає за можливе задовольнити частково вимоги потерпілого про відшкодування йому моральної шкоди.

Судом при вирішенні питання про заявлені позовні вимоги з боку усіх потерпілих також взяті до уваги обставини, що підтверджують добровільну участь з боку обвинуваченого ОСОБА_15 у забезпеченні лікування потерпілих, та витрати на таке лікування під час проведення досудового слідства. За наданими до матеріалів кримінального провадження письмовими доказами захисником обвинуваченого, встановлено, що ОСОБА_15 витратив на лікування потерпілих а саме : ОСОБА_10 - 41019,70 грн.; ОСОБА_8 - 10257,63 грн.; ОСОБА_9 - 6004,51 грн.; ОСОБА_7 17090,84 грн., всі ці суми витрат підтверджені відповідними фіскальними квитанціями, товарними чеками та іншими рахунками за яким проведено оплату на придбання медичних препаратів та обладнання.

Питання про речові докази слід вирішувати у порядку визначеному ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Речові доказ по справі автомобілі марки «ОРЕL-VIVARO» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 «Мегсеdes-Веnz» моделі «Sріntег», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що слід повернути власникам.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі, з позбавлення права керування транспортними на один рік.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_6 від призначеного судом основного та додаткового покарання.

Цивільний позови потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілих:

ОСОБА_7 - 197099 грн. матеріальної шкоди та 10000 тисяч моральної шкоди.

ОСОБА_8 - 4377,08 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_9 - 50000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової судово-автотехнічної експертизи за № 150/10 в розмірі - 1220 гривень, за проведення судово-автотехнічної експертизи за № 151/10 в розмірі 1220 гривень, за проведення судово-трасологічиої експертизи №10/26.3 в розмірі - 880 грн. 40 коп. за проведення судово-автотехнічної експертизи за № 20/03 в розмірі - 1220 гривень. Загальна вартість судових експертиз становить 4540 гривень 40 копійок.

Речові докази по справі: автомобіль марки «ОРЕL-VIVARO» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_6 , автомобіль марки «Мегсеdes-Веnz» моделі «Sріntег», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , повернути власнику ОСОБА_7 .

Запобіжний захід у виді домашнього арешту що обраний відносно ОСОБА_6 залишити до набрання вироком законної сили.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовані ухвалою слідчого судді від 09.03.2017 року у виді арешту автомобіля марки «ОРЕL-VIVARO» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 скасувати.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд Закарпатської області.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис ОСОБА_1 .

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1