Провадження №1-кп/638/88/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія №91» кримінальне провадження №0001582 від 04.04.2014 року відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, не працюючого, який раніше проживав за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в умовах ДУ «Менська виправна колонія №91», раніше судимого:

24.07.2014 року Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч. 2 ст.307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, -

встановив:

01.03.2014 року гр. ОСОБА_11 разом з ОСОБА_10 , приїхавши на своєму власному автомобілі «Mitsubishi Lancer Evolution» чорного кольору, держ. номер НОМЕР_1 на СТО «АНК», яке розташоване за адресою: м.Харків, пр.Перемоги буд.55-Б та залишив ключі та технічний паспорт від авто на вищезазначеному СТО.

20.03.2014 року автомобіль «Mitsubishi Lancer Evolution» було переставлено до стоянки СТО «АНК», а ключі та технічний паспорт від авто був переданий охоронцям на зберігання.

28.03.2014 року в денний час, більш точного часу в ході досудового слідства встановлено не було, ОСОБА_10 , перебуваючи біля стоянки СТО «АНК», яка розташована за адресою: м.Харків, пр.Перемоги 55-Б, де він працював в 2013 році, на якій знаходився автомобіль «Mitsubishi Lancer Evolution», чорного кольору держ.номер НОМЕР_1 , який належить гр. ОСОБА_11 , вирішив заволодіти даним автомобілем.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом на незаконне заволодіння чужим транспортним засобом «Mitsubishi Lancer Evolution» чорного кольору, держ.номер НОМЕР_1 , з метою подальшого продажу вищезазначеного автомобіля, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, та скориставшись тим, що його знають охоронці, та заплативши за стоянку, отримав від охоронців ключі та технічний паспорт від авто. Далі він відбуксирував автомобіль до окружної дороги, після чого сів за кермо та поїхав до Дніпропетровської області, де на трасі «Харків-Сімферополь» біля міста «Новомосковськ» продав вищезазначене авто невстановленим особам, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток, який складається із вартості викраденого автомобіля, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №4679 від 18.04.2014 року на суму 233 488,03 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_10 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив вищезазначене в повному обсязі. У скоєному щиро кається.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ніким не оспорюється. Інші докази згідно ч.3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому колегією суддів з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Колегія суддів вважає доведеною винність ОСОБА_10 у незаконному заволодінні транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди потерпілому, та кваліфікує його дії за ч.3 ст.289 КК України.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, відомості про особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 , є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 , судом не встановлено.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_10 раніше судимий 24.07.2014 року Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч. 2 ст.307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на диспансерному (профілактичному) обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» перебуває з 2012 року з діагнозом «вживання канабіоідів без синдрому залежності»; впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» не звертався.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обвинуваченому колегія суддів призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, колегія суддів враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого злочину, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочину, соціальну характеристику особи: її вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичних обліках у лікаря психіатра, перебування на обліку у лікаря нарколога; наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що інкриміноване кримінальне правопорушення за ч.3 ст.289 КК України вчинено обвинуваченим до ухвалення вироку Червонозаводським районним судом м. Харкова від 24.05.2017 року, колегія суддів призначає покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Потерпілий ОСОБА_11 від цивільного позову відмовився в судовому засіданні 22.04.2016 року.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, колегія суддів,-
ухвалила:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.
В силу ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним даним вироком, менш суворого покарання, призначеного вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.07.2014 року, остаточно призначити покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк початку покарання рахувати з 30.05.2014 року, зарахувавши у строк відбування покарання покарання, відбуте за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 24.07.2014 року.
Зарахувати у строк відбування покарання перебування засудженого в Харківському УВП №27 період з 30.05.2014 року по 10.09.2014 року та період з 24.11.2014 року по 14.11.2017 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили засудженого ОСОБА_10 утримувати в умовах установи виконання покарань.
Закрити провадження у справі за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_11 у зв`язку з відмовою позивача від позову.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави на відшкодування процесуальних витрат за проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 393,60 грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3