У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012254 від 24.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в :

слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому зазначив, що 24.10.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012254 внесено відомості за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.
Як вбачається із матеріалів клопотання, що в ході досудового розслідування встановлено, що до Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві, надійшла заява ОСОБА_5 , щодо вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий зазначав, що згідно тексту заяви стало відомо що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дядько ОСОБА_6 , що проживав по АДРЕСА_1 , який за життя не мав власної сімї, дітей та на час смерті був одиноким.

Крім того, вказав що, 14 червня 2017 року ОСОБА_5 , звернулася до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви була заведена спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 60788992, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі.

Однак, внаслідок того, що актовий запис про народження її матері ОСОБА_7 та рідної сестри померлого ОСОБА_6 , за 1929 рік не зберігся, на час подання заяви про прийняття спадщини вона не могла документально підтвердити родинний зв`язок з померлим ОСОБА_6 , як племінниці та дядька.

Як вбачається із наданих матеріалів, рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 червня 2018 року, що набрало законної сили 12.07.2018 року, був встановлений факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є племінницею ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Києві.

Слідчий зазначав, що 03 серпня 2018 року Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою ОСОБА_5 , було видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом на 2/5 частини житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , що належали померлому ОСОБА_6 ..

Так, 01 серпня 2018 року державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Також слідчий зазначав, що відповідно до вказаної вище постанови ОСОБА_5 , було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 після смерті її дядька ОСОБА_6 , оскільки нею не було подано документ, що посвідчує право власності ОСОБА_6 на вказану квартиру.

Крім того, як зазначив слідчий, в серпні 2018 року ОСОБА_5 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом про визнання за мною права власності на квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування після смерті її дядька ОСОБА_6 .

Як вбачається із наданих матеріалів, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.09.2018 року було відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Київської міської ради, третя особа ОСОБА_9 про визнання права власності в порядку спадкування.

Слідчий зазначав, що 19.10.2018 р. за телефонним повідомленням сусідів по квартирі АДРЕСА_3 ОСОБА_5 стало відомо, що невідомі особи зламали замок до вказаної квартири та виносять з неї речі.

Також в обґрунтування клопотання слідчий вказав, що оскільки заявник знаходилася вдома в м. Чернігові на її прохання її адвокат викликала поліцію. Як ОСОБА_5 стало відомо поліція прибула за викликом і на момент їх прибутті невідомі особи знаходилися в квартирі та спілкувалися з поліцейськими, однак результати такого спілкування та чи з`ясовувалися обставини і причини зламування дверей до квартири заявнику не відомі.

Після чого, 19.10.2018 року близько 21-ї години ОСОБА_5 з чоловіком прибула до квартири виявила, що вона зачинена, замок до квартири змінено, внаслідок чого до квартири потрапити не змогла, тому повторно викликала поліцію та в наступному її доставили до відділу поліції для написання заяви.

Також в обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що як зазначала заявниця останні декілька років життя її дядька ОСОБА_6 досить часто відвідували представники фонду «Пенсіон» та спонукали його передати право власності на квартиру в обмін на догляд за ним, на що дядько не надавав своєї згоди. Під час відвідування дядька ОСОБА_5 бачила безліч листів від фонду «Пенсіон», однак під час своїх візитів, з самими представниками їй зустрітися так і не вдалося. Неодноразово дядько їй жалівся, що побоюється якихось людей, що йому телефонують та казав, що нічого в них не вийде.

Коли ОСОБА_5 зайшла до квартири після смерті ОСОБА_6 , виявила, що всі листи та проспекти, які надходили йому з фонду «Пенсіон» з квартири зникли.

Також, з квартири зникли правовстановлюючи документи на квартиру, зокрема свідоцтво про право власності на квартиру, технічний паспорт, а також паспорт, пенсійне посвідчення, довідка з ідентифікаційним кодом ОСОБА_6 .. ОСОБА_5 було відомо місце де він за життя зберігав вказані документи і незадовго до смерті ОСОБА_6 вона їх бачила на місці.

З приводу зникнення документів остання подавала заяву до поліції.

Крім того, зазначав що ближче до кінця шестимісячного строку, встановленого законодавством для подання заяви про прийняття спадщини невідома ОСОБА_5 , громадянка ОСОБА_9 поштою надіслала заяву до Дев`ятої Київської нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 , як спадкоємець, що проживав з померлим однією сім`єю без реєстрації шлюбу, при цьому будь-яких документів ані на підтвердження своєї особи ані на підтвердження права спадкування не подала і особисто до нотаріальної контори не з`являлася.

Вказана заява ОСОБА_9 датована 23.10.217року надійшла до нотаріальної контори 01.11.2017року.

30.10.2017року до нотаріальної контори надійшла претензія кредитора ОСОБА_10 , який нібито надавав у борг її покійному дядьку грошові кошти в розмірі 125000 грн. та копія позовної заяви від 24.10.2017р. до Києво-Святошинського суду Київської області про стягнення заборгованості в сумі 125000 з ОСОБА_9 , як спадкоємиці ОСОБА_6 ..

Так, через деякий час на адресу ОСОБА_5 надійшов лист від Департаменту комунальної власності м. Києва, виготовлений на офіційному бланку, за підписом заступника директора-начальника управління приватизації та корпоративних прав та завірений печаткою про те, що квартира АДРЕСА_3 не була приватизована, перейшла у власність громади м. Києва та зареєстрована відповідним чином.

Після звернення безпосередньо до вказаного Департаменту стало відомо, що зазначений вище лист є підробленим, що є злочином та за що встановлена кримінальна відповідальність.

При цьому, в грудні 2017 року ОСОБА_9 зверталася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_10 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 та визнання права власності на спадкове майно (цивільна справа № 2-6841/17, провадження № 760/26754/17).

Після чого, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2018р. позовну заяву було повернуто ОСОБА_9 внаслідок відсутності проявів заінтересованості щодо руху справи в суді, недобросовісного користування своїми процесуальними правами та не усунення недоліків позовної заяви щодо обґрунтування доказами своїх вимог, сплати судового збору.

Разом з тим, як зазначив слідчий 28.11.2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було відкрито провадження за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , третя особа ОСОБА_10 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_6 , визнання права власності на спадкове майно ( цивільна справа № 369/13124/17, провадження № 2/369/4661/17 ).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.02.2018р. позовні вимоги ОСОБА_11 залишено без розгляду.

Також, в провадженні Києво-Святошинським районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , третя особа ОСОБА_10 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_6 , визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.04.2018р. позовні вимоги ОСОБА_12 залишено без розгляду.

Як зазначав в матеріалах клопотання слідчий, що по жодній із вказаних вище справ вказані особи особистої участі або участі через представника, в розгляді не приймали, до суду не з`являлися. Окрім того, всі перелічені особи, звертаючись до суду не повідомляли жодних засобів зв`язку з ними та вказували не реальні адреси свого проживання.

Також, до позовної заяви ОСОБА_12 , на підтвердження своїх вимог, додав документи які є підробленими, що було виявлено під час перевірки їх оригінальності.

Так, громадянин ОСОБА_12 надав до суду наступні підроблені документи, виготовлені на офіційних бланках, з відповідними підписами та печатками державних установ: Довідка КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Структурний підрозділ ВСП «Батиївський» від 04.03.2011р. № 344 про зареєстрованих осіб в квартирі АДРЕСА_3 ; Довідка КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва» ЖЕД № 903 про осіб, що проживають в квартирі АДРЕСА_3 від 22.05.2017р. № 884/41; Довідка Київської міської клінічної лікарні №4 від 12.06.2017р. № 3 про надання невідкладної допомоги ОСОБА_12 за адресою: квартира АДРЕСА_3 ; Довідка Територіального центру соціального обслуговування населення Солом`янського району м.Києва від 05.06.2017р. № 68; Посвідчення особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи на ім`я ОСОБА_12 серії НОМЕР_1 від 26.12.2008р.

Також слідчий зазначав, щодо підробленого посвідчення особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи на ім`я ОСОБА_12 , що посвідчення серії НОМЕР_1 від 26.12.2008 р. яке він використав, за обліковими даними Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації видавалося на ім`я ОСОБА_13 за поданням Києво-Святошинської районної державної адміністрації, який також є одним із осіб, що намагалися оформити право власності на квартиру померлого ОСОБА_6 ..

Окрім того, до позовної заяви ОСОБА_12 також долучив копії паспорта, ідентифікаційного податкового номера, пенсійного посвідчення ОСОБА_6 , які зникли з квартири після його смерті та акт оцінки квартири. Копії даних документів ОСОБА_12 завірив своїм підписом, що вказує на те, що документи, з приводу зникнення яких ОСОБА_5 зверталася до поліції, протиправно знаходяться у нього.

Також, органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_12 , як і ОСОБА_11 , у позовних заявах як адресу свого проживання вказували квартиру АДРЕСА_3 , та отримували за вказаною адресою поштову кореспонденцію.

Окрім того, в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області також перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про стягнення боргу, як кредитора ОСОБА_6 до спадкоємиці (справа № 369/11642/17, провадження № 2/369/405/18 ). Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.02.2018р. даний позов залишено без розгляду.

В матеріалах даної справи є розписка від імені ОСОБА_6 про отримання у борг від ОСОБА_10 грошових коштів у розмірі 125000 грн., яка вочевидь є підробленою.

ОСОБА_10 під час подання позову до суду використав посвідчення особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що може бути також підробленим та потребує перевірки.

В ході досудового розслідування також встановлено, що 11.10.2018року державний реєстратор ОСОБА_14 філії Комунального підприємства «Новоіванівське 3» у м. Києві внесла відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серії та номер: 254, виданий 13.01.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 30.01.2007року, власник ОСОБА_16 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт серія та номер: НОМЕР_3 , виданий 11.09.2012 року, виданий Недригайлівським РСУДМС України в Сумській області. Адреса реєстрації : АДРЕСА_4 , проживав: АДРЕСА_5 . Дата народження: 06.05.1978року.

Слідчий зазначав, що з метою попередження можливого неправомірного відчуження квартири АДРЕСА_3 , об`єкт житлової нерухомості загальною площею 32.2 (кв.м.), виникла необхідність, у накладенні арешту на вище вказане майно.
Прокурор в судове засідання не з`явився, натомість через канцелярію суду подав заяву в якій просив клопотання задовольнити з наведених у ній підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріали клопотання, а також слідчим, доведено достатність даних про здійснення слідчим досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, а також про те, квартира АДРЕСА_3 , у цьому кримінальному провадженні є предметом кримінального правопорушення та є доказом вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.190, ч.1 ст.358 КПК України, та на цей час існує обґрунтована загроза, що в разі невжиття заходів забезпечення кримінального провадження, майно може бути відчужене.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 110, 131-132, 170, 171, 172, 237 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
клопотання задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 , об`єкт житлової нерухомості загальною площею 32.2 (кв.м.), яка на праві власності належать ОСОБА_16 , із забороною державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше).

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1