Справа №639/2794/18
Провадження №1-кп/639/369/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2018 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000921 від 17.05.2018 року, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Буди Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 19.04.2017 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

09.03.2018 о 15 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні кафе «Пельменная», розташованому по вул. Полтавський шлях, 115 м. Харкова, разом із раніше не знайомим йому ОСОБА_5 , в ході розпивання з останнім спиртних напоїв, помітив у останнього належний тому мобільний телефон «S-tell M 655». Саме в той час ОСОБА_4 вирішив вкрасти зазначений мобільний телефон в разі зручної нагоди. Через декілька хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп*яніння, вийшов разом із ОСОБА_5 із приміщення кафе та, реалізуючи свій злочинний задум, направлений на таємне викрадення чужого майна, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає, а останній, нічого не підозрюючи, та, не помічаючи, безтурботно розмовляв зі сторонньою особою, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно заволодів мобільним телефоном «S-tell M 655», діставши його непомітно рукою з правої кишені куртки потерпілого. Після цього, ОСОБА_4 ,, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на суму 2107 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №1621/18 від 25.05.2018 року.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що дійсно він, вчинив крадіжку відносно потерпілого ОСОБА_5 , при цьому детально вказав про механізм та спосіб вчинення злочину. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочину, а також перелік викраденого майна та його вартість не оспорює.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої ним заяви до суду просить розглядати справу без його участі. На підтвердження наведеного вище, матеріали провадження містять повістки з відміткою отримання потерпілим судових повідомлень.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення. Щодо можливості розгляду справи без участі потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував, такої думки дотримувався прокурор.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду клопотань про визнання доказів недопустимими не подавали.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі, з`ясувавши правильність розуміння сторонами цих обставин.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в даний час на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з квітня 1991 року з діагнозом синдром залежності від алкоголю, не працює, раніше судимий, не одружений, має постійне місце реєстрації та проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Згідно ст.67 КК України обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп*яніння.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та враховує роз`яснення Верховного Суду України, викладені в постанові №7 від 04 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Приймаючи до уваги, що 19 квітня 2017 року Ленінським районним судом м. Харкова ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, суд призначаючи покарання, виходить з положення ч. 1 ст. 71 КК України, застосовуючи принцип повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року.

Визначаючи покарання суд враховує, що воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 19.04.2017 року у виді 3 (трьох) місяців та остаточно визначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

До набранням вироком законної сили продовжити у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 із покладенням на нього обов`язку не залишати місце проживання у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., після набранням вироком законної сили дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 - скасувати.

Скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.05.2018 року щодо вилученого майна під час проведення огляду за адресою: м. Харків, пр-т Л. Малої, 45 у приміщенні Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області, яке визнано речовим доказом, а саме: мобільний телефон «S-tell M 655» в корпусі чорного кольору, з imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведені судові експертизи на загальну суму 300,00 грн.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченим. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1