03.10.2018 ЄУН № 331/2713/18
Провадження № 1-кс/331/4653/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002226 від 19.06.2017 року, за ознаками злочинів передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України, про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваної:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, освіта вища, обіймає посаду юрисконсульта-консультанта приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 , сімейний стан - заміжня, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

ВСТАНОВИВ :
Прокурор відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0002226, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2017 року,за підозрою останньої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що упродовж 2017-2018 років ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, у складі злочинної організації організованої групи вчинили низку особливо тяжких злочинів на території міста Запоріжжя.

Протягом січня-червня 2017 року (більш точну дату органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) мешканці міста Запоріжжя ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи умисно, маючи умисел на вчинення інших особливо тяжких злочинів створення злочинної організації з метою вчинення особливо тяжкого злочину, керівництво такою організацією та участь у злочинах, вчинюваних такою організацією та незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчиненому в особливо великих розмірах, з метою особистого збагачення, на території м. Запоріжжя (більш точне місце скоєння злочину у ході досудового розслідування не встановлено), у денний час доби, домовилися між собою про створення під керівництвом ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочинної організації, діяльність якої буде спрямована на вчинення тяжких та особливо тяжких корисливих злочинів.

З цією метою розробили детальний план спільної злочинної діяльності.

В основі злочинний план зводився до підшукування власників квартир, які зловживають спиртними напоями, осіб похилого віку, осіб, які страждають фізичними чи психічними розладами, одиноких осіб або тих, родичі яких перебувають за кордоном, з метою подальшого незаконного привласнення об`єктів нерухомого майна, яке належить на праві власності таким громадянам, реалізації таких об`єктів нерухомого майна та незаконного отримання грошових коштів, тобто протиправного збагачення.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено ряд об`єктів нерухомості в м. Запоріжжі, якими шахрайським шляхом заволоділа зазначена організована група, а саме, квартирами, що розташовані за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 .

Таким чином, слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної поведінки підозрюваної ОСОБА_7 , з метою уникнення ризиків передбачених ст. 177 КПК України, необхідно застосувати до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні внесене клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що, відсутні ризики, на які посилається прокурор. Обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, має стійкі соціальні зв`язки, не має наміру переховуватись від суду та якимось чином впливати свідків, покладені на неї обов`язки вона виконує у повному обсязі, має хронічні захворювання, на підставі викладеного, просять суд у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Підозрювана ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю підтримала позицію своїх захисників та просила суд у задоволенні клопотання відмовити.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного висновку.

Згідно статті 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
Як вбачається за змісту вказаного клопотання, прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст. 200 КПК України про зміну запобіжного заходу, проте в прохальній частині просить, застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на що слідчий суддя звертає увагу.
З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що 04.05.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2018 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням додаткових обов`язків, а саме: не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобовобез дозволу слідчого, прокурора, суду; носити електронний засіб контролю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; здати на зберігання до УДМС України в Запорізькій області свій паспорт для виїзду за кордон.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2018 року підозрюваній ОСОБА_7 змінено умови перебування під домашнім арештом, а саме: заборонено залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду у період з 22-00 години до 06-00 години, терміном до 05 липня 2018 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2018 року відносно підозрюваної ОСОБА_7 продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю із збереженням раніше покладених обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2018 року відносно підозрюваної ОСОБА_7 продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю із збереженням раніше покладених обов`язків, терміном до 05.10.25018 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2018 року змінено умови перебування підозрюваної ОСОБА_7 , під домашнім арештом, а саме: скасовано обов`язок носити електронний засіб контролю, в іншій частині, покладені обов`язки залишено без змін на строк до 05 жовтня 2018 року.

26.09.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України.

В силу ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).
Клопотання прокурора вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваної до вчинення кримінальних правопорушень, передбаченихч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України та наявність ризиків того, що підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки остання неодноразово виїжджала за межі території України; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки факт прихованого здійснення ОСОБА_7 своєї протиправної діяльності та недопущення її викриття співробітниками правоохоронних органів підтверджується вилученням 12.04.2018 під час обшуку копій двох ухвал слідчого судді Жовтневого районного суду, які винесені за результатами розгляду клопотань слідчого на проведення обшуку у кримінальному провадженні №0002226 від 19.06.2017; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; та перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень.
За змістом вимог ст. 200 КПК України законодавець наділяє прокурора, слідчого за погодженням з прокурором заявляти клопотання слідчому судді про зміну раніше обраного запобіжного заходу. Обов`язковими умовами за ч. 2 статті 200 КПК України є обґрунтування прокурором, слідчим появи обставин, які змушують звернутись із клопотанням про зміну запобіжного заходу, оскільки виконання завдань кримінального провадження через їх наявність утруднюється. Якщо дані обставини мали місце і під час розгляду первинного клопотання про застосування запобіжного заходу, то сторона обвинувачення повинна довести свою необізнаність щодо їх існування саме на той момент.
Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вперше ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у травні 2018 року та з цього часу підозрюваною нового злочину не вчинялося, органом досудового розслідування фактично доповнюється та уточнюється правова кваліфікація інкримінованих підозрюваній дій, шляхом вручення нової підозри.
Матеріалами, доданими до клопотання встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів; є особою, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, має постійне місце реєстрації та проживання; заміжня, має на утриманні малолітнього сина, який є інвалідом дитинства та потребує постійного піклування та догляду, приймає активну участь в його вихованні, що свідчить про стійкість її соціальних зв`язків. Офіційно працевлаштована у зв`язку з чим має стабільне джерело доходу. Згідно повідомленої підозри ОСОБА_7 не є організатором злочинної діяльності, а лише виконавцем. Покладені на неї обов`язки, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, виконувала належним чином, можливість її виїзду за межі України припинена після здачі паспорту. Від явок до органу досудового розслідування та суду не ухилялась, на виклики слідчого з`являлась завжди своєчасно. Будь-яких даних, які б підтверджували порушення підозрюваною запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до матеріалів клопотання не долучено, а судом в ході судового розгляду не встановлено.

Наявні та можливі по справі ризики, в тому числі і наведені прокурором у своєму клопотанні, враховані слідчими суддями при розгляді попередніх клопотань, як сторони захисту, так і сторони обвинувачення, фактично не змінилися та нових ризиків не виникло.

Органом досудового розслідування в розумінні положень ст. 200 КПК України не надано доказів появи обставин для зміни раніше обраного запобіжного заходу на більш суровий, які йому не були відомі під час розгляду попередніх клопотань про застосування запобіжного заходу.
Одночасно, органом досудового розслідування не надано доказів порушення підозрюваною обов`язків, покладених на неї, в тому числі і ухвалою слідчого судді від 05 травня 2018 року.
Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Проте, в порушення наведеної норми процесуального права, прокурором в суді не доведено існування тих ризиків, на які він посилається в клопотанні в обґрунтування зміни відносно підозрюваної найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися факторами, пов`язаними з характером особи, її моральністю, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваною кримінального правопорушення.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки раніше обраний відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід на сьогоднішній день в повній мірі забезпечує належну процесуальну поведінку останньої та відповідає вимогам КПК України, засадам Конвенції про захист прав та основоположних людини, а також практиці Європейського суду з прав людини.

Разом з тим, враховуючи, що запобіжний захід відносно підозрюваної ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, закінчується 05.10.2018 року, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити його дію в межах строку досудового розслідування до 6-ти місяців, тобто до 13.10.2018 року.

Керуючись ст. ст. 176-179, 200 КПК України,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002226 від 19.06.2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України, про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Продовжити відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із збереженням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України в межах строку досудового розслідування до 6-ти місяців, тобто до 13.10.2018 року, саме:

- не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу доби з 22-00 годин до 06-00 годин без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1