Дата документу Справа № 334/3322/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №334/3322/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/430/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11 червня 2009 року вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя за ч.1 ст.213 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин;

- 12 жовтня 2010 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.187, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ст.69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, 16 лютого 2016 року звільнений з Вільнянської ВК Запорізької області №20 у зв`язку з відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

прокурор Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2017 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покрання з випробуванням на 1 рік.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд першої інстанції при призначенні покарання в повній мірі не врахував те, що ОСОБА_6 неодноразово судимий за умисні корисливі злочини проти власності різного ступеню тяжкості, судимості за які не зняті та не погашені, після звільнення з місць позбавлення волі 16 лютого 2016 року по відбуттю строку покарання у повному обсязі на шлях виправлення не став, 28 квітня 2017 року вчинив злочин проти власності середньої тяжкості, а саме злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, ніде не працює, характеризується посередньо, раніше до нього вже застосовувалось положення ст.75 КК України, але він відповідних висновків не зробив.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 28 квітня 2017 року, приблизно об 11-00 годині, знаходячись у громадському транспорті, а саме: тролейбусі №17, на зупинці громадського транспорту «Глінка» по пр.Соборний в м.Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з правої кишені куртки, викрав мобільний телефон марки «Samsung SM-J500H/DS», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 2 600 гривень, в чохлі білого кольору виробленого зі штучної шкіри, вартістю 300 гривень та карту пам`яті 32 Gb, вартістю 250 гривень, належні потерпілій ОСОБА_10 . В подальшому, обвинувачений з викраденим майном зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3 150 гривень.

Заслухавши доповідь судді; прокурора на підтримання апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених в судовому засіданні, належним чином оцінених судом, і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового провадження не оспорювались.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Разом з тим, колегія суддів приходить до переконання, що при призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст.65 КК України та положення п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7, де зазначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства в межах санкції статті обвинувачення.

Проте, мотивуючи свої висновки про необхідність звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст.75, 76 КК України, суд не навів достатніх підстав для такого звільнення, та не врахував те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, у тому числі за умисні корисливі злочини, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, через нетривалий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, та про те, що призначені раніше покарання не досягли такої мети кримінального судочинства, як виправлення особи, що вчинила злочин.

Враховуючи викладене, оскаржуваний вирок суду в частині призначеного покарання підлягає скасуванню на підставі ст.ст.413, 420 КПК України, з постановленням в цій частині нового вироку.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, колегія суддів враховує, що останній раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, судимість не знята та не погашена, через невеличкий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив корисливий злочин, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, проте вину свою у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся, сприяв органу досудового розслідування розкриттю злочину, а суду - у встановленні істини у провадженні, що колегія суддів визнає обставиною, яка пом`якшує покарання. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

У зв`язку з викладеним, враховуючи фактичні обставини провадження та особу обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що необхідним та достатнім для виправлення останнього і попередження вчинення нових злочинів буде призначення йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк 3 місяці.

Таке покарання, на думку колегії суддів, буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.

Доводи сторони захисту щодо наявності у обвинуваченого родини, роботи та малолітньої дитини матеріалами провадження не підтверджуються.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне виключити з вироку відомості про судимість ОСОБА_6 за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2006 року, яким останнього засуджено за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Так, згідно з вимогами ст.89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, протягом іспитового строку ОСОБА_6 не вчинив нового злочину, та рішення про його звільнення не скасовано. Отже, зазначена судимість погашена, а тому відомості про неї підлягають виключенню з вироку.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 413, 420 КПК України, колегія суддів

ЗАСУДИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2017 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України, в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Виключити з вироку відомості про судимість ОСОБА_6 за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2006 року за ч.2 ст.186 КК України, у зв`язку з її погашенням.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4