01.06.2018 Справа №469/1631/17 1-кп/469/48/18
В И Р О К

01 червня 2018 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працює, інваліда 2 групи загального захворювання, зі слів на утриманні одна непрацездатна особа, учасника бойових дій, судимого 23 квітня 2018 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч.4 ст.407 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження :
прокурор - ОСОБА_4
обвинувачений - ОСОБА_3
представник персоналу органу пробації - ОСОБА_5 .

Судом визнано доведеним, що 21 серпня 2017 року близько 15.30 год. (світлий час доби) ОСОБА_3 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керував технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_6 , а користувачем - ОСОБА_7 , рухався зі швидкістю 80 км/год. по сухій асфальтованій проїжджій частині автодороги Т-1516 сполученням Морське-Коблеве у напрямку до с.Коблеве Березанського району Миколаївської області, при цьому в салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_8 , та внаслідок злочинної самовпевненості, проїхавши базу відпочинку «Корабел», на відстані 450 метрів від вказаної бази, перед с.Коблеве Березанського району Миколаївської області при роз`їзді із зустрічним транспортним засобом та перед поворотом проїжджої частини вправо, де встановлено дорожній знак 1.3.1 Правил дорожнього руху України «Декілька поворотів», допустив виїзд правими колесами автомобіля на узбіччя дороги, втратив контроль над автомобілем «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого автомобіль здійснив правою передньою частиною наїзд на вертикальний направляючий стовпчик із бетону, внаслідок чого їх разом з автомобілем декілька разів перевернуло та автомобіль зупинився у правому кюветі проїжджої частини по ходу його руху.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, в частині обов"язку водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої хребетноспинальної травми, переломовивиху 10-го грудного хребця з нижньою параплегією з порушенням функції тазових органів по типу затримання сечі, перелому 3, 6-8 ребер праворуч, правобічного пневмотораксу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, та знаходяться у прямому причинному зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_3 вказаних вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Зазначені обставини підтверджені такими доказами :
-показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , який у судовому засіданні частково визнав свою винуватість у вчиненні злочину, пояснивши, що він 21 серпня 2017 року близько 16.00 год., керуючи транспортним засобом ВАЗ-2101, що рухався на швидкості 80 км./год. на повороті дороги при роз"їзді із зустрічним транспортним засобом в умовах обмеженої видимості через рослинність на узбіччі дороги не справився з керуванням, збільшив швидкість до 100 км/год. та зачепив стовпчик на узбіччі, після чого автомобіль перевернувся, внаслідок чого він та його пасажир ОСОБА_8 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, отримали численні тілесні ушкодження. Разом з тим, заперечував наявність у нього стану алкогольного сп"яніння, посилаючись на те, що після вживання алкоголю увечері 20 серпня 2017 року більше алкоголю не вживав, адекватно сприймав навколишню обстановку, ознак сп"яніння за собою не помічав, хоча допускає можливість запаху алкоголю з рота, у нього був нежить; пасажир ОСОБА_9 вживав з ранку алкоголь та перебував у стані сильного алкогольного сп"яніння. Крім того, зазначив про те, що хоча й не отримав водійського посвідчення категорії В,С у зв"язку з відсутністю коштів, але має посвідчення водія категорії А, проходив навчання керування автомобілем та має водійський стаж з 2008 року, під час служби в армії керував вантажними автомобілями, мав у користуванні автомобіль "Москвич", та по дорозі, на якій сталась ДТП, їздив як водій протягом двох останніх літніх сезонів 1-3 рази на тиждень;
- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою місця ДТП та фототаблицею (а.с.41-70), якими зафіксовано місце вчинення злочину - ділянка автодороги Т-1516 сполученням Морське-Коблеве, 450 метрів від бази відпочинку «Корабел» в с.Морське Березанського району Миколаївської області, кінцеве розташування та пошкодження транспортного засобу, слідова інформація, характеристики ділянки автодороги, розташування дорожніх знаків тощо;
- результатами токсикологічних досліджень № 5264 та № 5269 від 01.09.2017 року (а.с.72, 73) в частині, що підтверджує перебування ОСОБА_9 та ОСОБА_3 в Березанській ЦРЛ 21 серпня 2017 року;
- висновком судово-медичної експертизи № 1737 від 21 листопада 2017 року, проведеної на підставі відповідної постанови слідчого (а.с.74-77), згідно з яким у ОСОБА_8 наявні тілесні ушкодження у вигляді важкої хребетноспинальної травми, переломовивиху 10-го грудного хребця з нижньою параплегією з порушенням функції тазових органів по типу затримання сечі, перелому 3, 6-8 ребер праворуч, правобічного пневмотораксу, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів; дані тілесні ушкодження могли утворитися в умовах ДТП, не виключено незадовго до звернення до лікарні 21 серпня 2017 року; за ступенем тяжкості дані ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя; дані ушкодження є характерними для автотранспортної травми;
- висновком судово-медичної експертизи № 1736 від 21 листопада 2017 року, проведеної на підставі відповідної постанови слідчого (а.с.78-79), згідно з яким у ОСОБА_3 наявні тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому 12-го грудного хребця з больовим синдромом, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів; дані тілесні ушкодження могли утворитися в умовах ДТП, не виключено незадовго до звернення до лікарні 21 серпня 2017 року; за ступенем тяжкості дані ушкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу; дані ушкодження є характерними для автотранспортної травми;
- висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 642 від 01 листопада 2017 року (а.с.83-86), проведеної на підставі відповідної постанови слідчого (а.с.81), згідно з яким на момент ДТП ходова частина, рульове керування і гальмівна система автомобіля «ВАЗ-2101», державний номер НОМЕР_1 , знаходились у працездатному стані;
- висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 641 від 31 жовтня 2017 року (а.с.89-92), проведеної на підставі відповідної постанови слідчого (а.с.87), згідно з яким пошкодження в правій передній частині автомобіля «ВАЗ-2101», державний номер НОМЕР_1 , характерні для створених при контактуванні з вертикально орієнтованим об`єктом; автомобіль «ВАЗ-2101», державний номер НОМЕР_1 , імовірно не контактував з іншим транспортним засобом;
- висновком судової автотехнічної експертизи № 17-1174 від 17 листопада 2017 року (а.с.97-99), проведеної на підставі відповідної постанови слідчого (а.с.93-95), згідно з яким в даній дорожній ситуації водієві автомобіля «ВАЗ-2101», державний номер НОМЕР_1 , при виборі швидкості автомобіля, у своїх діях необхідно було керуватися п.12.1 Правил дорожнього руху України; дії водія автомобіля «ВАЗ-2101», державний номер НОМЕР_1 , не відповідали п.12.1 Правил дорожнього руху України, належним виконанням вимог якого водій вказаного автомобіля мав би технічну можливість запобігти ДТП; при цьому з мотивувальної частини зазначеного висновку вбачається, що експертом встановлено наявність у водія автомобіля ВАЗ об"єктивної можливості встановити реальний стан дорожнього покриття і фактичне направлення проїжджої частини, враховано відсутність причин технічного характеру, які могли б призвести до неконтрольованого руху автомобіля; даних про особливості вантажу не зазначено.
Проведення допиту потерпілого учасниками справи визнано неможливим у зв"язку зі станом його здоров"я, що не дає можливості пересуватися з місця його перебування.
Суд не бере до уваги результат токсикологічного дослідження № 5264 від 01.09.2017 року в частині наявності у крові ОСОБА_9 етанолу в концентрації 1,22 промілле (а..с.72), з підстав неналежності зазначеного доказу, оскільки вказана обставина не є такою, що підлягає доказуванню у цьому кримінальному провадженні.
Суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення посилання на перебування водія ОСОБА_3 у стані алкогольного сп"яніння, порушення ним вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України в частині необхідності врахування водієм особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу, п.2.1 "а" Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, та п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння або під впливом наркотичних або токсичних речовин, які знаходяться у прямому причинному зв"язку із наслідками, що настали, з таких підстав.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 наполягав на тому, що у стані алкогольного сп"яніння він не перебував, оскільки останній раз вживав алкоголь майже за добу до часу ДТП, ознак алкогольного сп"яніння, крім можливого запаху алкоголя з рота, не мав, почував себе нормально та адекватно сприймав оточуюче середовище.
На підвердження перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп"яніння стороною обвинувачення надано результат токсикологічного дослідження № 5269 від 01.09.2017 року, за яким, при твердженні щодо концентрації етанолу у крові, взятій у ОСОБА_3 21 серпня 2017 року, в розмірі 0,33 проміле, у рядку "виявлено/не виявлено" проставлено знак питання "?", з відміткою про те, що норма для водіїв - до 0,22 проміле, для хворих - до 0,33 проміле.
Таким чином, зазначений результат токсикологічного дослідження не містить однозначного твердження щодо перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп"яніння.
Суд також враховує наявність сумнівів щодо того, що ОСОБА_3 під час відбору крові для проведення токсикологічного дослідження не перебував у хворобливому стані, тобто що на нього не поширювалась зазначена у результаті токсикологічного дослідження норма до 0.33 промілле, зважаючи на те, що обвинувачений пояснив у судовому засіданні про наявність у нього у день ДТП нежитю, в результаті ДТП також отримав тілесні ушкодження та проходив лікування у Березанській ЦРЛ, що вбачається з висновку судово-медичної експертизи № 1736 від 21 листопада 2017 року (а.с.78-79).
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин висновок сторони обвинувачення про перебування ОСОБА_10 у стані алкогольного сп"яніння на момент ДТП є таким, що грунтується на припущеннях, не доведений належними та допустимими доказами та не може бути прийнятий судом.
Крім того, результат токсикологічного дослідження не містить даних про час відбору крові, необхідність зазначення якого передбачено Методичними рекомендаціями «Порядок відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», розробленими Харківською медичною академією післядипломної освіти та узгодженими з Департаментом розвитку медичної допомоги МОЗ України 18.01.11 року, що призводить до сумнівів у достовірності даних проведеного дослідження.
Щодо посилання сторони обвинувачення на порушення обвинуваченим вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України в частині необхідності врахування водієм особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу, то обвинувальний акт не містить даних про наявність такого вантажу чи певного стану транспортного засобу, що визнано у судовому засіданні й прокурором; не доведені такі обставини й будь-якими доказами у справі.
Дані наданого суду висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 642 від 01 листопада 2017 року (а.с.83-86) щодо невідповідності шин коліс автомобіля вимогам п.31.4.5 «г» ПДР України не свідчать про наявність причинно-наслідкового зв"язку між зазначеним порушенням Правил дорожнього руху України та наслідками ДТП; відповідно до вказаного висновку експерта, вплив даної невідповідності на механізм ДТП може бути встановлений при проведенні експертизи обставин та механізму ДТП; при проведенні експертизи обставин та механізму ДТП (а.с.97-99) такого впливу не встановлено.
Наявність прямого причинного зв"язку між порушенням водієм ОСОБА_3 п.2.1 "а" Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, та наслідками, що настали, у обвинувальному акті не обгрунтовано і не доведено у судовому засіданні жодними з досліджених доказів.
Обставин, що пом"якшують чи обтяжують кримінальну відповідальність, судом не встановлено.
Суд не бере до уваги посилання прокурора на наявність обставини, що обтяжує кримінальну відповідальність, - вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп"яніння, - з підстав, зазначених вище.
З врахуванням зазначених обставин та даних про відсутність у обвинуваченого посвідчення водія відповідної категорії суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, яке передбачене зазначеною нормою як необов`язкове.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та зазначені вище обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, і вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов"язків, передбачених ст.76 КК України.
Суд вирішує питання про речові докази відповідно до ст.100 КПК України, враховуючи, що автомобіль марки «ВАЗ-2101», державний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання власнику ОСОБА_7 під розписку.
На підставі ст.ст.122, 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави витрати, пов`язані з залученням експерта, а саме: за висновком судової інженерно-транспортної експертизи №642 від 01.11.2017 року на суму 1979,20 грн. (а.с.82); за висновком судової інженерно-транспортної експертизи №641 від 31.10.2017 року на суму 1979,20 грн.(а.с.88); за висновком судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин ДТП №17-1174 від 17 листопада 2017 року на суму 594,00 грн.(а.с.96).
Цивільний позов не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися і потреба у їх застосуванні відсутня.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки без позбавлення права керування транспортними засобами.
Строк відбування покарання рахувати з моменту проголошення вироку.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з"являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Документи, надані суду, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ - автомобіль марки «ВАЗ-2101», державний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання власнику ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили вважати переданим за належністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, у розмірі 4552,40 грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя :