Справа №473/1618/18 30.08.2018

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5

на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 травня 2018 року у відношенні

ОСОБА_5 , 1979 року народження, жовтня місяці, 11 числа, уродженця м. Миколаєва, раніше судимого:

17.03.2016 р. Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

26.10.2016 р. Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць;

11.12.2017 р. Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.4 ст. 407 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 02 роки 03 місяці, яке у даний час відбуває у ДУ «Вознесенська виправна колонія №72».

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
засуджений ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 травня 2018 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання в порядку ст. 81 КК України за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений просить ухвалу скасувати та його клопотання задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його подання. Посилається на те, що він відбув 3/4 частини призначеного покарання, стягнень та заохочень немає, оскільки вони надаються раз у квартал, режиму не порушував, з 17.05.2018 р. працевлаштований у майстерні колонії. З 25.05.2018 р. він бере участь у програмі диференційованого виховного впливу.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання в порядку ст.81 КК України, який відбуває строк основного покарання в державній установі «Вознесенська виправна колонія №72» за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року. В клопотанні засуджений ОСОБА_5 зазначив, що він відбув більше частин призначеного судом основного покарання. У період відбування покарання стягнень та заохочень не мав, під час знаходження під вартою режиму утримування не порушував.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , суд зазначив, що за період відбування покарання з 26 жовтня 2016 року по 24 травня 2018 року засуджений ОСОБА_5 не змінив свого відношення до порядку відбування основного покарання за вироком суду, не довів, що він твердо став на шлях виправлення і своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд зазначив, що ОСОБА_5 був працевлаштований в установах відбування основного покарання, але за весь період відбування основного покарання за вироком суду у засудженого ОСОБА_5 відсутні заохочення не тільки за сумлінне ставлення до праці за виконання норм виробітку, а і інші будь які заохочення, при відсутності стягнень. На думку суду, ці обставини свідчать про неуспішність процесу виправлення і про відсутність можливості ефективного продовження його за умови застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно дострокового звільнення від відбування основного покарання в порядку ст.81 КК України. Суд зазначив, що судом не було встановлено процесу позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого ОСОБА_5 , який хоча і є учасником бойових дій на сході України, але дані обставини не створюють у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як видно з матеріалів судового провадження засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ВК, початок строку з строку: 26 жовтня 2016 року, кінець строку: 29 жовтня 2018 року.

Засуджений відбув 3/4 призначеного йому покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11.12.2017 р., у зв`язку із чим має право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Разом з тим, як слідує з характеристики ОСОБА_5 , що надана з Вознесенської ВК №72, засуджений характеризується посередньо, за увесь період відбування покарання стягнень та заохочень не має, участі у програмах диференційованого-виховного впливу на засуджених до позбавлення волі не приймає.

У характеристиці наведений висновок про те, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення, а тому не заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

На думку апеляційного суду, у матеріалах судового провадження відсутні відомості, які б вказували на сумлінну поведінку і ставлення до праці засудженого під час відбування покарання.

За такого, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 травня 2018 року у відношенні ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3