Справа № 442/1176/18
Провадження № 1-кп/442/224/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 травня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000400 від 17.02.2018 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Стебник Львівської області, українки, громадянки України,, не працюючої, вдови, проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

суд -

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 16.02.2018 приблизно о 6 год. шляхом силового вибиття вхідних дверей проникла у дачний будинок АДРЕСА_2 , звідки, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, таємно, з корисливих мотивів з метою власного незаконного збагачення, викрала належний ОСОБА_6 холодильник марки «Кристал-4», вартість якого згідно довідки про вартість майна №37 від 19.02.2018 становить 345 гривень, в подальшому помістивши його на попередньо привезені з собою дитячі сани, вивезла за межі садового товариства «Зелений гай», чим заподіяла потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрала чуже майно з проникненням у приміщення, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні визнала у повному обсязі та пояснила, що дійсно проникла в дачний будинок потерпілого, звідки викрала холодильник, який помістила на сани, привезені зі собою. Була затримана працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаюється, вину визнає та просить суд суворо не карати. Потерпілому повернуто його майно. Пояснила, що має на утриманні матір пенсіонерку, у вказаний період не працювала і злочин вчинила через збіг тяжких матеріальних обставин.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, до обвинуваченої претензій не має, про час та місце слухання справи був повідомлений під час підготовчого судового засідання, в якому був присутній.
Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, а його обставини не оспорюються учасниками кримінального провадження та вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, то суд, впевнившись у правильному розумінні обвинуваченою змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КК України , за згодою учасників кримінального провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненому нею кримінальному правопорушенні доведена повністю, а її неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченій по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженої є її виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів та враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винної, те, що за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима, на обліку-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченій ОСОБА_3 покарання відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, те, що на утриманні має матір, яка є особою похилого віку, злочин вчинила в силу збігу тяжких обставин через скрутне матеріальне становище, потерпілому шкоду відшкодовано в повному обсязі, потерпілий претензій матеріального характеру не має.

Обставин, які обтяжують обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, не встановлено.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненому нею кримінальному правопорушенні доведена повністю, а її неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 18 від 24.10.2003 № 7 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 10.12.2004), вбачається, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Сама по собі тяжкість інкримінованого злочину, при відсутності інших об`єктивних та суб`єктивних обставин, які в сукупності не створюють обґрунтованої впевненості судді в обов`язковій ізоляції обвинуваченого від суспільства, необхідності обрання обвинуваченому більш тяжкого виду покарання, не може свідчити за його беззастережним обранням, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
А тому суд вважає, що наведені вище помякшуючі покарання обставини, яких є більше ніж дві та дані про особу обвинуваченої, вартість викраденого майна, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину і впливають на можливість помякшення їй покарання, а тому вважає за можливе призначити покарання, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, яке буде необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів , та вважає , що до обвинуваченої слід застосувати покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З речовими доказами слід поступити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази :

-холодильник марки «Кристал -4», який переданий під розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому, як власнику;

- дитячі сани, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Дрогобицького ВП ГУПН у Львівській області повернути ОСОБА_3 , як власнику.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду від 19.02.2018 на холодильник марки «Кристал -4» , котрий перебуває у власності ОСОБА_6 ,та дитячі сани, власником яких є ОСОБА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя: ОСОБА_1