АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/878/18 Справа № 210/256/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах "Оптінвест-трейд", на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2018 р. про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.06.2018 р. про арешт майна та постановлення нової ухвали, якою у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовити.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 26.06.2018 р. задоволене клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та накладено арешт на гривневі розрахункові рахунки, в тому числі на рахунок ТОВ "Оптінвест-Трейд", , за № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ "Радабанк", МФО 306500.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що другим відділом процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001477 стосовно службових осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області та інших осіб, що організували діяльність транзитно-конвертаційного центру, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Як було встановлено у межах досудового розслідування, для здійснення своїх протиправних дій вказаними суб`єктами було відкрито розрахункові рахунки в банківських установах України, зокрема рахунок ТОВ "Оптінвест-Трейд", , за № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ "Радабанк", МФО 306500.

На підставі вищенаведеного слідчий суддя пришов до висновків про те, що незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може негативно вплинути на кримінальне провадження, та про необхідність задоволення клопотання прокурора.

З метою забезпечення арешту майна судове засідання було проведено згідно ч. 2 ст. 172 КПК України без виклику зацікавлених осіб.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, та підлягає скасуванню.

Вказує, що на час вирішення клопотання були відсутні будь-які експерті висновки щодо визначення розміру збитків, заподіяних державі, та не розглядалося питання про призначення експертиз з цього приводу, що унеможливлює з`ясування питання про співмірність заподіяної шкоди та вартості майна, яке належить арештувати. Крім того, органом досудового розслідування взагалі не доведено заподіяння державі будь-яких збитків та оскаржувана ухвала слідчого судді ґрунтується на припущеннях.

Зазначає, що грошові кошти ТОВ "Оптінвест-Трейд", що перебувають на арештованому рахунку, не відповідають визначеним процесуальним законом ознакам речових доказів, а також як у клопотанні прокурора, так і в оскаржуваній ухвалі відсутні відомості про набуття їх протиправним шляхом. Крім того, жодну службову особу вказаного підприємства не допитано, а тим більше не повідомлено про підозру.

Вказує, що перебування під арештом грошових коштів ТОВ "Оптінвест-Трейд" перешкоджає господарській діяльності підприємства та у розумінні практики ЄСПЛ є безпідставним втручанням державного органу у мирне володіння майном.

Апелянт до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Прокурор до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна має бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Цей перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України недотримання слідчим, прокурором вимог процесуального закону у цій частині є підставою для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків.
Вирішуючи по суті клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя не взяв до уваги, що воно не відповідає вищезазначеним вимогам процесуального закону.

Так, клопотання прокурора містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту майна згідно положенням процесуального закону, зокрема загальне посилання на ч. 2 ст. 172 КПК України без подальшої конкретизації мети арешту, а отже з клопотання не вбачається за можливе встановити, чи є предмет арешту речовим доказом, або підлягає конфіскації чи спеціальній конфіскації, або пропонується забезпечити відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Зважаючи на те, що слідчим не визначені конкретні підстава та мета арешту майна, при розгляді цього клопотання неможливо встановити, чи входять ТОВ "Оптінвест-Трейд" та інші юридичні особи, на гривневі розрахункові рахунки яких був накладений арешт, за своїм процесуальним статусом до кола осіб, майно яких може бути арештоване у даному випадку, та чи наведені прокурором достатні підстави для арешту майна відповідно до визначеної мети такої процесуальної дії.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, клопотання повернути прокурору в порядку ч. 3 ст. 172 КПК України для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2018 р. про накладення арешту на майно (провадження № 1кс/210/1244/18) - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 - повернути прокурору в порядку ч. 3 ст. 172 КПК України для усунення недоліків протягом 72 годин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4