Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
12 червня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, востаннє - вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 березня 2017 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком в один рік, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисників-адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначено покарання чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, визначеного даним вироком, не відбутої частини покарання за вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 березня 2017 року, остаточне покарання призначено - чотири роки і один місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_5 29 жовтня 2017 року приблизно об 11.00 год, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні магазину Вишенька, розташованого в м. Здолбунів на вул. Шкільній 19 Рівненської області, в присутності продавця ОСОБА_9 , котра розуміла протиправний характер його дій, відкрито викрав з шухляди, де зберігалися кошти, 1087 грн, спричинивши майнову шкоду приватному підприємцю ОСОБА_10 .

У поданих апеляційних скаргах:

Захисник-адвокат ОСОБА_7 ставить питання про скасування вироку і закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 за відсутністю в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

При цьому вказує, що суд обґрунтував оскаржуваний вирок висновками, які не відповідають фактичним обставинам справи, неналежними, на його думку, доказами, які підтверджують розмір матеріальних збитків, а також неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність. Зазначає, що між ОСОБА_5 та продавцем магазину Вишенька ОСОБА_9 виникла емоційна суперечка, під час якої ОСОБА_5 пошкодив вітрину з жувальними гумками та запальничками, однак, грошових коштів не викрадав, у зв`язку з чим дії обвинуваченого підпадають під ознаки дрібного хуліганства.

Захисник-адвокат ОСОБА_8 , покликаючись на незаконність і необґрунтованість вироку суду першої інстанції, вважає, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки прямого умислу на безоплатне викрадення чужого майна з корисливих мотивів у обвинуваченого ОСОБА_5 не було. Доводить, що матеріали кримінального провадження, на його думку, не містять прямих доказів, які підтверджують конкретну суму викрадення, у звязку з чим просить скасувати вирок і призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.
До початку апеляційного розгляду захисник-адвокат ОСОБА_11 змінив свої апеляційні вимоги і просить скасувати вирок із закриттям кримінального провадження щодо ОСОБА_5 за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисників-адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо скасування вироку із закриттям кримінального провадження, обвинуваченого ОСОБА_5 , який повністю підтримує позицію захисників, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги апелянтів підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі обєктивно зясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до ст. 94 цього Кодексу, тобто, з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

Як слідує з обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у відкритому викраденні грошових коштів в сумі 1087 грн із касового апарату магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого в АДРЕСА_2 , де здійснює підприємницьку діяльність приватний підприємець ОСОБА_10 .

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, в мотивувальній частині обвинувального вироку обов`язково зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів чи мотиви зміни обвинувачення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції належним чином не дотримався, допустивши при винесенні вироку істотне порушення вимог кримінального-процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, про що правомірно йдеться у поданих апеляційних скаргах, що, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційній інстанції.

Як вбачається з мотивувальної частини обвинувального вироку, суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, формулюючи обвинувачення, визнане судом доведеним, вказав, що ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину Вишенька, що в м. Здолбунів на вул. Шкільній 19 Рівненської області, відкрито викрав грошові кошти в сумі 1087 грн з шухляди, що не узгоджується з пред`явленим обвинуваченням, згідно якого грошові кошти було викрадено саме із касового апарату, що суперечить встановленим фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно ст. 338 КПК України, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, прокурор має право змінити правову кваліфікацію або обсяг обвинувачення.

Однак, в ході судового розгляду обсяг пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення прокурором не змінювався, що знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, і детальна перевірка встановленого судом розміру заподіяної шкоди не проводилася.

Апеляційна інстанція позбавлена можливості усунути вказані недоліки, оскільки, відповідно до положень ст. 404 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, у яких не ставиться питання про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження.

Враховуючи наведене, вирок суду не може вважатися законним та обґрунтованим, і підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд, при якому суду першої інстанції належить усунути вказані істотні порушення кримінального-процесуального закону і в залежності від встановленого постановити процесуальне рішення, передбачене законом.
Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисників-адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2018 року щодо ОСОБА_5 скасувати з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити попередній - тримання під вартою.

Ухвала остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3