Ухвала
Іменем України
04 вересня 2018 року

м. Київ
справа № 202/997/17

провадження № 51-8469 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року,
встановив:
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі та штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу (1700 грн.) постановлено виконувати самостійно.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12 грудня 2016 року до 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2017 року виправлено описку в шостому абзаці резолютивної частини вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2017 року, та постановлено викласти його у наступній редакції: «На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, зарахувавши обвинуваченій ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк тримання під вартою в період з 12 грудня 2016 року до набранням вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.».

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджена порушує питання про зміну апеляційного суду, та застосування до неї положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, перерахувавши їй строк відбування покарання, оскільки апеляційним судом його зроблено не було.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Як убачається з доданих до касаційної скарги копій судових рішень, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про виправлення описки у резолютивній частині вироку, вказує про застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, та відповідно перерахування ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк тримання під вартою в період з 12 грудня 2016 року до набранням вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, засуджена допускає суперечності при обґрунтуванні своєї скарги, оскільки просить змінити рішення суду в тій частині, яку вже змінено місцевим судом, та залишено без зімни апеляційним судом.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно звимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Касаційна скарга може бути розглянута за умови усунення зазначених недоліків протягом 15 днів з дня одержання копії даної ухвали.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3