Справа № 395/303/18
Провадження № 1-кп/392/93/18
УХВАЛА

29 серпня 2018 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000652, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, несудимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,

В С Т А Н О В И В :
29 серпня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_6 і потерпілим ОСОБА_4 укладена угода про примирення, відповідно до якої сторони дійшли згоди про призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді 1 року обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами, за ч. 1 ст. 135 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, зобов`язавши періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїздити за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заслухавши потерпілого і обвинуваченого, вивчивши умови укладеної угоди, суд дійшов висновку про те, що відсутні законні підстави для затвердження угоди про примирення і ухвалення обвинувального вироку.

Укладена угода суперечить вимогам статті 70 КК України.

Так, відповідно до частин 1 3 статті 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду

покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених злочинів призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

До основного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за злочини, у вчиненні яких особу було визнано винною.

Аналіз положень вищезазначених правових норм вказує на те, що при частковому складанні призначених покарань до найбільш суворого за видом чи розміром покарання, призначеного за один із злочинів, додається частина менш суворого покарання, призначеного за інший злочин і остаточне покарання за сукупністю злочинів стає, таким чином, більш суворим, ніж будь-яке з покарань, призначених за окремі злочини.

Як вбачається з угоди про примирення сторони узгодили:

за ч. 1 ст. 286 КК України - 1 рік обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами;

за ч. 1 ст. 135 КК України - 1 рік обмеження волі;

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у виді 1 року обмеження волі;

на підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, зобов`язавши періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїздити за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зазначені положення угоди про примирення дають підстави для наступних висновків: 1) за ч. 1 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України сторони узгодили рівнозначні покарання; 2) остаточне покарання за сукупністю злочину, яке узгоджене сторонами за правилами часткового складання призначених покарань, не є більш суворим, ніж покарання, за окремі злочини.

Наведені обставини вказують на порушення сторонами вимог ч. 1 ст. 70 КК України, що перешкоджає затвердженню угоди про примирення і ухвалення обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст. 474, 475 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в затвердженні угоди про примирення від 29 серпня 2018 року, яка укладена між обвинуваченим ОСОБА_6 і потерпілим ОСОБА_4 .

Судове провадження продовжити у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
суддя