Ухвала
Іменем України

11 вересня 2018 р.

м. Київ
Провадження № 51-8095 ск 18
Верховний суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Димитровського міського суду Донецької області від 18 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 09 липня 2018 року,
встановив:
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою про перегляд постановлених щодо ОСОБА_5 зазначених судових рішень.
Ухвалою Верховного Суду від 16 серпня 2018 року касаційну скаргу захисника залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК України, та надано скаржнику п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків скарги.
У межах цього строку ОСОБА_4 повторно подав до суду касаційної інстанції касаційну скаргу. Проте, як видно зі змісту скарги, вимог ст. 427 КПК України у ній не дотримано, вказані в ухвалі недоліки не усунуто.
Суд касаційної інстанції є судом права. Відповідно до приписів ст. 433 КПК України цей суд перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна конкретизувати та чітко вказати передбачені цим Кодексом норми права, які, на її думку, порушено або неправильно застосовано, та які в силу ст. 438 КПК України є підставою для зміни чи скасування оскаржуваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Також статтею 415 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Проте, усупереч цим положенням процесуального закону, захисник у повторній скарзі не наводить обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а також необхідності скасування оскаржуваних судових рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412, 415 цього Кодексу.
При цьому ОСОБА_4 повторно посилається на неповноту судового розгляду, недостовірність доказів, що згідно зі статтями 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Таким чином, у наданий строк захисник недоліки касаційної скарги не усунув, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України її слід повернути.
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Димитровського міського суду Донецької області від 18 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 09 липня 2018 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3