Справа № 639/632/18
Провадження №1-КП/639/261/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

представника потерпілого ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР за №0000324 від 13.04.2017 рокуза обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ;
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Харкова, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 ;
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ;
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.372, ч.2 ст.28, ч.2 ст.365, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні представником потерпілого адвокатом ОСОБА_15 заявлено клопотання про скасування раніше накладеного грошового стягнення на потерпілого ОСОБА_16 та про його допит в судовому засіданні в режимі відеоконференції, враховуючи що його постійне місце проживання поза межами м. Харкова.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотань представника потерпілого та в свою чергу заявив клопотання про обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на ризики передбаченні ст. 177 КПК України.
Обвинуваченні та їх захисники заперечували проти задоволення клопотання прокурора та адвоката ОСОБА_15 в частині допиту потерпілого в режимі відеоконференції та в свою чергу заявили клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 147 КПК України особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається слідчому судді, суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Згідно ч. 2 ст. 147 КПК України суд, визнавши доводи обгрунтованими, може самостійно скасувати ухвалу про накладення грошового стягнення, а в іншому випадку - призначає судове засідання для розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення.

Із ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.04.2018 року вбачається, що на потерпілого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , було накладено грошове стягнення у виді 0,5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб , що становить 800 грн., за те, що він завчасно не повідомив суд про причини своєї неявки , тобто не виконав свій процесуальний обов`язок .

Враховуючи заявлене представником потерпілого клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення, вивчивши його доводи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання та скасувати стосовно потерпілого ОСОБА_16 ухвалу суду про накладення на нього грошового стягнення в розмірі 800 грн., оскільки потерпілий не міг завчасно повідомити суд з поважних причин про те, що він не з`явиться до судових засідань, так як не мав номеру телефону секретаря судового засідання та мешкає поза межами м. Харкова.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; за наявності інших підстав, визнаних судом достатніми.

Частиною другою ст. 336 КПК України передбачено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення.

На підставі наведеного та враховуючи те, що обвинуваченні та їх захисники заперечують проти здійснення дистанційного судового провадження відносно потерпілого ОСОБА_16 в режимі відеоконференції, суд вважає недостатніми наведені представником потерпілого підстави та з метою виконання завдань кримінального провадження приходить до висновку про необхідність безпосередньої особистої участі потерпілого у судових засіданнях, у зв`язку з чим відхиляє заявлене клопотання.

Щодо міри запобіжного заходу відносно обвинувачених.
Прокурором виконані вимоги закону та клопотання подане письмово з додержанням строків направлених на забезпечення права обвинувачених на захист.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За скоєння злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 передбачене покарання, відповідно до КК України у виді позбавлення волі строком до десяти років та згідно ст. 12 КК України дані злочини відноситься до тяжких.

В судовому засіданні прокурором перелічені ризики, які свідчать про неможливість застосування до обвинувачених іншої міри покарання ніж домашній арешт, але суд звертає увагу, що стороною обвинувачення не надано доказів, які вказують, що тільки такий вид запобіжного заходу може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених. Посилання прокурора на наявність обставин, які свідчать про здійснення тиску з боку обвинувачених на свідків та потерпілого не знайшли належного підтвердження, оскільки відповідних доказів суду не надано.

Дослідивши пояснення сторін та матеріали справи в частині наявності або відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України суд зазначає, що деякі твердження прокурора суперечать практиці Європейського суду з прав людини та положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до Інформаційного листа Вищего спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/04/0/4-13 від 04 квітня 2013 р. «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК України», під час розгляду клопотань про обрання, заміну чи скасування запобіжного заходу судам необхідно враховувати положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, а також підстав для зміни запобіжного заходу, зобов`язаний прийняти рішення відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України.

Посилаючись на необхідність обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурор посилається на тяжкість підозри, як головний чинник при оцінці ймовірності того, що обвинувачені будуть переховуватися від правосуддя, перешкоджати ходу судового розгляду або вчинити нові злочини, впливати на потерпілих і свідків, а також відсутність міцних соціальних зв`язків.

Суд не може з таким твердженням погодитись та звертає увагу, що Вищі суди неодноразово відзначали, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення підозрюваного волі не можна оцінювати з винятком абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Ризик того, що обвинуваченні можуть перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами Рішення Європейського суду з прав людини «Бекчієв проти Молдови».

Ризик тиску на свідків та потерпілого може бути визнано на початкових стадіях процесу, як встановлено Рішенням Європейського суду з прав людини «Яжинський проти Польщі», але зі спливом часу, інтереси слідства стають недостатніми для тримання підозрюваного під вартою, за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевіркою, дачі показів Рішення Європейського суду з прав людини «Клоот проти Бельгії».

Матеріалами провадження встановлено, що потерпілий та свідки були допитані, жодного доказу впливу на них з боку обвинувачених та інших осіб не надано, з відповідними заявами до компетентних органів вони не звертались.

Ризик переховування обвинувачених від суду не може вимірятися від суворості можливого покарання, її треба визначати з врахуванням низки інших факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для домашнього арешту.

Суд також звертає увагу, що обвинувачені самостійно прибувають за викликом до суду не дивлячись на те, що розглядається питання обрання відносно них запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченихбільш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Питання про обрання запобіжного заходу врегульовано главою 18 КПК України та ст. 194 КПК України надає право суду обрати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, з урахуванням вищезазначеного, зокрема, даних про особи обвинувачених, суд дійшов висновку, що запобіжним заходом у вигляді особистого зобов`язання можливо забезпечити виконання ними відповідних процесуальних обов`язків.

За таких обставин встановлена відсутність доцільності домашнього арешту обвинувачених.
Особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобовязання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 КК України.
Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Керуючись вимогами ст. ст. 177, 181, 183, 194 ,314-316 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.04.2018 року про накладення на потерпілого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , грошового стягнення у виді 0,5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 800 гривень - скасувати.

У задоволенні клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_15 про допит потерпілого дистанційно в режимі відео конференції - відмовити.

В задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Застосувати до обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`яння поклавши на них такі обов`язки: не відлучатися з місць постійного проживання за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; : АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_6 , без дозволу прокурора або суду; прибувати до прокурора, суду за першою вимогою.

Строк дії ухвали - 60 днів, тобто до 27 вересня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1