Справа № 577/1862/18
Провадження № 1-кп/577/313/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
за ст. ст. 15 ч. 2 , 185 ч.2 КК України,
на підставі угоди про примирення, укладеної в м. Конотоп 27 квітня 2018 року між представником потерпілого ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ,-
Обвинувачений ОСОБА_4 23 березня 2018 року близько 09 год., маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення умисного злочину проти власності, перебуваючи в пошуках хмизу в будівлі частково зруйнованого підсобного приміщення на території колишньої військової частини по вул. Успенсько-Троїцькій зі сторони вул. Лідова в м. Конотоп помітив два металевих швелера розміром 20х7,5х295 см кожен, загальною вагою 109,8 кг, вартістю 762 гривні 30 копійок, виходячи з вартості 1 кг брухту чорного металу станом на 23.03.2018 року 7 гривень за кілограм, та , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, користуючись відсутністю власника майна, достовірно знаючи, що металеві швелери є чужою власністю і що його дії є таємними для сторонніх осіб, витягнув за межі військової частини металеві швелери, що належать управлінню житлово-комунального господарства Конотопської міської ради, проте, у подальшому дії ОСОБА_4 були викриті та припинені працівниками Конотопського ВП ГУНП в Сумській області.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
Вартість майна управління житлово-комунального господарства Конотопської міської ради, яким таємно намагався заволодіти обвинувачений ОСОБА_4 становить 762 гривні 30 копійок.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, підтвердив обставини скоєння ним злочину, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що перебуваючи на території колишньої військової частини по вул. Успенсько -Троїцькій зі сторони вул. Лідова в м. Конотоп, таємно викрав майно, належне управлінню житлово-комунального господарства Конотопської міської ради. На даний час розкаюється у вчиненому, просить затвердити угоду про примирення, укладену між ним та представником потерпілого ОСОБА_7 , погоджується з покаранням у виді чотирьох місяців арешту та не заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Таким чином, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
27 квітня 2018 року між представником потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про примирення, за якою ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України в тому, що він вчинив закінчений замах на таємне заволодіння майном, належним управлінню житлово-комунального господарства Конотопської міської ради при обставинах, викладених у обвинувальному акті, у вчиненому розкаюється, з вартістю викраденого погоджується і сторони узгодили покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді чотирьох місяців арешту, на призначення якого ОСОБА_4 згодний, оговорені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.
Суд, аналізуючи фактичні обставини справи, з`ясувавши в судовому засіданні, що ОСОБА_4 дійсно розуміє: свої права на справедливий судовий розгляд, права, визначені ч.5 п.1 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін, інших осіб, що представник потерпілого цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, що у ОСОБА_4 наявні фактичні обставини для визнання винуватим в скоєнні злочину, що умови угоди не суперечать КПК України, а узгоджене покарання не суперечить вимогам КК України, суд дійшов висновку, що підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні і угода підлягає затвердженню.
Враховуючи позицію прокурора щодо необхідності застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, відповідно до п. 5 ч.1 ст. 177, ст. 183 КПК України, що ОСОБА_4 не заперечує проти такого запобіжного заходу, з урахуванням , що обвинувачений ОСОБА_4 не працює, маючи судимість за злочини проти власності, знову вчинив крадіжку, що свідчить про його схильність до вчинення таких злочинів, суд дійшов висновку про те, що наявні ризики і підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інший злочин, а тому ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою.
Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України і майно , належне потерпілій стороні, яке знаходиться в камері зберігання Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області, повернути представнику потерпілого.
Керуючись ст.ст.373-376,475 КПК України,
Затвердити угоду про примирення, укладену в м. Конотоп 27 квітня 2018 року між представником потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох місяців арешту.
Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, взявши його під варту в залі суду і з цього часу, з 11 червня 2018 року з 11 години 15 хвилин рахувати строк відбування покарання.
Речові докази : два металевих швелери, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області, повернути представнику потерпілого.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України на протязі 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1