08.08.2018
Справа № 494/1050/18
Провадження № 1-кс/494/333/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.08.2018 м. Березівка
Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березівка Одеської області клопотання СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку.,-
ВСТАНОВИВ:
06.08.2018 року до Березівського районного суду Одеської області надійшло клопотання СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку.
Вказане клопотання передано до розгляду слідчому судді ОСОБА_1 , про що свідчить протокол автоматизованого визначення слідчого судді та призначено до розгляду на 08.08.2018 року.
В клопотанні просять надати дозвіл на проведення обшуку у житловому приміщенні та інших володіннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає без реєстрації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою фіксації незаконних дій з його боку, відшукання та вилучення заборонених законом речей, вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухових речовин.
Клопотання мотивує тим, що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000337 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України. Досудовим слідством встановлено, що допитані свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які повідомили, що ОСОБА_5 знаходячись за власним місцем мешкання зберігає бойову гранату та іншу зброю, котра дісталась з АТО. Та він йому показував. 01.05.2018 року за своїм помешканням. 04.05.2018 року допитаний свідок ОСОБА_6 також вказав, що ОСОБА_5 в підсобному приміщенні свого помешкання зберігає патрони від автомату, останній повідомив йому, що вони дістались йому з АТО. 10.05.2018 року допитаний свідок ОСОБА_8 вказав, що вході вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_5 за його місцем мешкання, останній показав йому гранату Ф-1, та повідомив, що в нього є ще зброя. Все вищевказане свідчить про незаконне зберігання зброї, а тому просить надати дозвіл на обшук.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали в повному обсязі зіславшись на обставини та докази зазначені у клопотанні та матеріалах кримінального провадження №0000337.
Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000337, вислухавши думку прокурора, слідчого та ознайомившись з клопотанням, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

З витягу кримінального провадження №0000337 вбачається, що Березівсбке ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження, за попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, слідчим суддею встановлено, що згідно показів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за адресою мешкання ОСОБА_5 , а саме АДРЕСА_1 , останній зберігає бойову гранату та іншу зброю, котра дісталась з зони АТО.

Відповідно до частини першої статті 234 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України) «обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.»
Частина 2 ст.234 КПК України передбачає, що обшук проводиться на підставі ухвали суду. Частиною 3 ст. 234 КПК України визначено, що «у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням…».
Відповідно до ст. 235 ч. 2 КПК України ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про: 1) строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали; 2) прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук;3) положення закону, на підставі якого постановляється ухвала;4) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку; 5) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 6) речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

Окрім того, згідно довідки Маринівської сільської ради від 04.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_5 проживає за адресою, АДРЕСА_1 .
За вищезазначеною адресою, прокурор просить провести обшук з метою виявлення та вилучення заборонених законом речей: вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухових речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя також враховує, що згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Як свідчить практика ЄСПЛ, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Втручання має бути законним, тобто здійснене на підставі закону. При цьому під «законом» Конвенція розуміє нормативний акт, що має бути «доступним» (accessible) та «передбачуваним» (foreseeable). Також закон має відповідати всім вимогам нормативного акта. «Доступність закону» означає наявність доступу та знань щодо цього закону в суспільстві та в окремих осіб. «Передбачуваність» означає можливість передбачити певні дії або наслідки, що можуть виникнути в зв`язку із застосуванням закону.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

У справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.

Окрім того, у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий і надмірний тягар для особи".

Слідчим суддею, у судовому засіданні, не було встановлено відомостей, які б беззаперечно свідчили, що надання дозволу на обшук становитиме особистий та надмірний тягар, тобто апріорі таке втручання не є свавільним, оскільки отримання дозволу на його проведення здійснено з дотриманням принципу законності та воно є пропорційним до тяжкості вчиненого правопорушення та відповідає справжнім інтересам суспільства. А за таких обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 235 КПК України, слідчий суддя ,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку - задовольнити /.
Надати дозвіл на проведення обшуку у житловому приміщенні та інших володіннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою фіксації незаконних дій з його боку, відшукання та вилучення заборонених законом речей, а саме: вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухових речовин.
Дозвіл на проведення обшуку надати: прокурору Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області: ОСОБА_3 , слідчому СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , співробітникам Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області.
Строк дії вказаної ухвали встановити один місяць з дня її постановлення.
Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.
Ухвала про дозвіл на обшук надає право проникнути до приміщення лише один раз.
Контроль за виконання ухвали покласти на прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури.
Письмово повідомити слідчого суддю про результати обшуку у найкоротший термін.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1