Справа № 191/1786/17
Провадження № 1-кп/191/281/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникового Дніпропетровської області обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та угоду про примирення від 31.05.2017 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 13 травня 2017 року, приблизно о 14 годині 45 хвилин, з метою отримання у борг спиртних напоїв або грошей, прийшов за місцем мешкання гр. ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, через хвіртку в паркані огорожі, зайшов на територію подвір`я останнього.

Перебуваючи на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_4 побачив встановлену на паркані огорожі між подвір`ям та садком, металеву хвіртку, і в цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на викрадення даної металевої хвіртки, після чого останній, застосовуючи силу рук, обома руками почав знімати дану металеву хвіртку з її кріплення на паркані огорожі.

В момент коли ОСОБА_4 знімав вказану металеву хвіртку з її кріплення, з відкритого вікна житлового будинку, почав кричати ОСОБА_5 , який зрозумівши протиправний характер його дій, звернувся до нього з вимогою припинити кримінальне правопорушення, однак ОСОБА_4 продовжував свої дії, та коли зняв хвіртку з кріплення, виніс її через вихід з подвір`я.

Весь цей час, ОСОБА_5 , який перебував в приміщенні свого житлового будинку за вказаною адресою та через відчинене вікно спостерігав за протиправними діями ОСОБА_4 , кричав останньому вимогу припинити свої протиправні дії, але ОСОБА_4 , виходячи з вказаною металевою хвірткою, вартість якої згідно висновку експерта №22/05 від 15.05.2017 року становить 56,70 грн., з подвір`я домоволодіння, усвідомлюючи цю обставину, діючи відкрито та зухвало, з викраденим майном з місця кримінального правопорушення втік, та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про примирення повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для примирення між потерпілим та обвинуваченим, узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Таким чином, дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України, а саме : відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

31.05.2017 року між сторонами кримінального провадження: потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений, якому зрозумілі права та наслідки укладення угоди, безумовно та беззастережно підтвердив про повне визнання вини та всіх обставин інкримінованого йому злочину.

Сторонами погоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 1 року позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, він повністю розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України; потерпілий ОСОБА_5 також цілком розуміє положення абз. 2 ч. 5 ст. 474 КПК України, усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілого судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність підстав для примирення сторін.

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 погоджуються на призначення узгодженого ними покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Визначене сторонами покарання відповідає принципам призначення покарання.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно вимог ст. ст. 485, 487 КПК України судом з`ясовано його ставлення до вчиненого ним діяння.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 471, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 31 травня 2017 року у кримінальному провадженні №0000832, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2, ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 впродовж іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази металева хвіртка, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 згідно розписки - залишити у його володінні.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1