УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/16519/17

Провадження № 1-кс/638/3819/18

20.09.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю заявника ОСОБА_3
з участю слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 20.06.2018 року про закриття кримінального провадження №0000225 від 23.10.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

17.09.2018 року у провадження слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 20.06.2018 року про закриття кримінального провадження №0000225 від 23.10.2017 року. Вимоги скарги обґрунтовані тим, що під час досудового розслідування слідчим було порушено статтю 9 КПК України щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, зокрема не допитані свідки, не отримані дані про вчинення правочинів, видачу довіреностей на тих чи інших осіб із реєстрів та нотаріальних архівів, дані про наявність кримінальних проваджень за фактом заволодіння чужим майном, дані від операторів інтернет послуг та не виконані інші слідчі дії. Просить суд скасувати постанову слідчого СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 20.06.2018 року про закриття кримінального провадження №0000225 від 23.10.2017 року.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.
Слідчий СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, просив суд відмовити у її задоволенні.
Суд, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши доводи, викладені у скарзі та матеріали кримінального провадження №0000225, вважає встановленим наступне.
Відповідно до статті 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у статті 284 КПК України.
Згідно вимог пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (стаття 110 КПК України).
Разом тим, відповідно до частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Вказані вимоги закону слідчим належним чином виконані та дотримані.
Як вбачається із постанови слідчого СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 20.06.2018 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000225 від 23.10.2017 року закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення-злочину. При цьому, у постанові зокрема звернуто увагу на те, що на теперішній час факту спричинення ОСОБА_3 будь-яких тілесних ушкоджень не встановлено, кримінальне провадження №0005223 від 22.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України закрите 02.03.2018 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Також, не встановлено факту порушення таємниці листування, телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, що передаються засобами зв`язку або через комп`ютер ОСОБА_5 , кримінальне провадження №0000099 від 04.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 1 статті 163 Кримінального кодексу України, закрите 28.03.2018 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Слідчим також наголошено, що відповідно до положень чинного законодавства, об`єктивна сторона кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України виражається у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману або зловживання довірою. Предметом вказаного злочину є майно та право на майно. Потерпілий не надав жодних фактичних даних, які б вказували на спричинення останньому майнової шкоди злочинними діями, та даних щодо предмету злочину. Під час проведення досудового розслідування, проведених оперативно-розшукових заходів, виявити очевидців та свідків вищезазначеного злочину, не виявилось можливим. Отже, під час досудового розслідування не встановлено ознак складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України.

Матеріали провадження містять відомості, що свідчать про повноту слідства, адже для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів справи та встановлення і покарання винних осіб. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків тощо (рішення у справі «Кулік проти України»).
Слідчий суддя зауважує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria).
Слідчий суддя, виходячи з приписів частини 5 статті 40 КПК України, позбавлений змоги надати вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Таким чином, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, за якими слідчий 20.06.2018 року виніс постанову про закриття кримінального провадження 0000225 від 23.10.2017 року, слідчий суддя вважає, що постанова була прийнята у точній відповідності із вимогами як кримінального, так і кримінального процесуального законодавства України, доводи скаржника, тобто потерпілого по кримінальному провадженню, належним чином перевірені, клопотання, заявлені скаржником в ході проведення досудового розслідування, розглянуті.

У зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 20.06.2018 року про закриття кримінального провадження №0000225 від 23.10.2017 року задоволенню не підлягає, адже оскаржувана постанова не суперечить вимогам ст.ст.283, 284 КПК України, слідчим ґрунтовно проаналізовано всі доводи, викладені в заяві ОСОБА_3 та перевірено слідчим шляхом його показання та належним чином спростовано їх.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 283, 284, 303-307 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 20.06.2018 року про закриття кримінального провадження №0000225 від 23.10.2017 року відмовити.
Відповідно до частини 3 статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами рогляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволені скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1