Справа № 333/3756/18
Провадження № 1-кп/333/518/18
20 серпня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, українця, освіта повна середня, не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» при вирішенні питання, чи є незаконними носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), а також носіння, виготовлення, ремонт або збут холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, судам необхідно керуватися Положенням про дозвільну систему (затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576), Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 року №292 та іншими нормативними актами).
Порядок надання дозволів на придбання та зберігання вогнепальної зброї і бойових припасів затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ №622 від 21.08.1998 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 року за №637/3077 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів».
У грудні 2016 року (точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені), ОСОБА_5 , знаходячись в гаражі, що розташований в адміністративній будівлі літ. А-2; літ. К-2, буд.9 по вул. Східній в м. Запоріжжі, незаконно придбав шляхом привласнення від покійного брата ОСОБА_6 пістолет «МР-654К» № НОМЕР_1 , споряджений бойовими припасами патронами калібру 9 мм. у кількості 5 шт., пістолет-кулемет «7.65 Salve Blank», L 7559 споряджений, бойовими припасами патронами калібру 7.65 мм. у кількості 5 шт., пістолет «МР-654К» № НОМЕР_2 та револьвер «Наган-С».
Далі, ОСОБА_5 , усвідомлюючи що в нього у гаражі, який розташований в адміністративній будівлі літ. А-2; літ. К-2, буд. 9 по вул. Східній в м. Запоріжжі, є вогнепальна зброя, яка може проводити постріли та призначена для враження живої цілі, а саме пістолет «МР-654К» № НОМЕР_1 , споряджений бойовими патронами калібру 9 мм. у кількості 5 шт., пістолет-кулемет «7.65 Salve Blank», НОМЕР_3 споряджений бойовими патронами калібру 7.65 мм. у кількості 5 шт., пістолет «МР-654К», T13339022 та револьвер «Наган-С», при цьому не маючи передбаченого законом дозволу, діючи з прямим умислом, з метою незаконного зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, нехтуючи чинним законодавством та вищезгаданими нормативно-правовими актами, незаконно зберігав їх у вищевказаному приміщенні до моменту вилучення.
Так, 21.05.2018 року, в період часу з 13 годин 30 хвилин до 14 годин 20 хвилин в ході проведення обшуку приміщення гаражу, що розташований в адміністративній будівлі літ. А-2; літ. К-2, буд. 9 по вул. Східній у м. Запоріжжі в одному з відділів сейфу було виявлено та вилучено:
- пістолети з №/№ НОМЕР_1 та НОМЕР_4 , які є нарізною короткоствольною вогнепальною зброєю калібру 9 мм., що виготовлені шляхом переробки пневматичних газобалонних пістолетів «МР-654К», які не були вогнепальною зброєю;
- пістолет-кулемет з № НОМЕР_3 , який є нарізною автоматичною вогнепальною зброєю калібру 7,65 Br, що виготовлений шляхом переробки вихолощеного пістолету-кулемету «Скорпіон», калібру 7,65 Salve Blanc;
- 5 патронів, що були вилучені з магазину пістолету під № НОМЕР_1 , які є боєприпасами пістолетними патронами калібру 9х18 мм., що споряджені саморобним способом з використанням елементів промислового виготовлення;
- 5 патронів, що вилучені з магазину пістолету-кулемету з № НОМЕР_3 , які є бойовими пістолетними патронами калібру 7,65 мм. Browning, промислового виробництва;
- револьвер, який є короткоствольною вогнепальною зброєю - саморобним револьвером під патрон 4 мм. Флобер, який виготовлений саморобним способом з використанням окремих деталей і частин, а саме: рамки, ударно-спускового механізму і доопрацьованим бойком від сигнального револьверу «Наган - С», доопрацьованого барабану під патрон 4 мм. Флобер та саморобного ствола, які ОСОБА_5 незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.
До Комунарського районного суду м. Запоріжжя обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 надійшов 20.07.2018 року, відповідно до якого останній обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до умов зазначеної угоди прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання, яке повинен понести обвинувачений. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Із застосуванням вимог ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнюється від відбування покарання з призначенням випробування строком 1 рік.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.
У судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у повному обсязі та пояснив, що зможе виконати усі умови, передбачені угодою. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.
Захисник у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.
Таким чином, суд, заслухавши обвинуваченого, думки прокурора та захисника, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України дійшов до такого.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У п. 113 рішення ЄСПЛ у справі «Коваль проти України» від 19 жовтня 2006 року, суд наголосив, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».
Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роу і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28 жовтня 2010 року та «Боротюк проти України» від 16 грудня 2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що «… ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (рішення у справі «Сейдович проти Італії»).
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 2 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.
Також, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого його він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема, про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом; права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
Зі змісту угоди про визнання винуватості від 03.08.2018 року вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 471 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.
Зокрема, у вказаній угоді зазначені: її сторони; формулювання підозри та її правова кваліфікація із зазначенням частини статті Кримінального Кодексу України; істотні для даного кримінального провадження обставини; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення; наслідки укладення та затвердження угоди; наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін.
Судом встановлено, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, і обставину, що пом`якшує його покарання, а саме: щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгоджених сторонами виду та міри покарання.
Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 2 860 грн. за залучення експертів на проведення судових балістичних експертиз.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що процесуальні витрати, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 зазначених витрат на користь держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Відповідно до п.3 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому:
- майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.
Встановлено, що слідчий своєю постановою від 16.06.2018 року визнав вилучене під час обшуку у ОСОБА_5 майно, а саме: револьвер, який є короткоствольною вогнепальною зброєю з 7 гільзами; пістолети № НОМЕР_1 та № НОМЕР_4 , які є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю; пістолет-кулемет № НОМЕР_3 , який є нарізною автоматичною вогнепальною зброєю; 1 патрон, вилучений з магазину пістолету № НОМЕР_1 , який є боєприпасом; 2 гільзи, вилучені з пістолету-кулемету № НОМЕР_3 речовими доказами. Враховуючи, що вказані об`єкти є предметами злочину, пов`язаного з незаконним обігом, суд приймає рішення про їх знищення.
Також, слідчим було визнано речовими доказами: двоствольну рушницю 12 калібру моделі «ІЖ-26Е» № НОМЕР_5 в чохлі; прес для спорядження патронів моделі «Pacific DL-155» промислового виробництва; прес для спорядження патронів моделі «Herters Model 72 Super» промислового виробництва, які не є предметами злочину. Враховуючи, що у обвинуваченого мається дозвіл на зберігання вказаної мисливської рушниці, а на зберігання та використання зазначених пресів, які необхідні для пакування мисливських патронів, законодавством не передбачено спеціального дозволу та це майно не є предметом злочину, суд приймає рішення про повернення їх ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 468, 469, 472 - 476 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно вимог ст. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Револьвер з 7 гільзами; пістолети № НОМЕР_1 та № НОМЕР_4 ; пістолет-кулемет № НОМЕР_3 ; 1 патрон, вилучений з магазину пістолету № НОМЕР_1 ; 2 гільзи, вилучені з пістолету-кулемету № НОМЕР_3 , що зберігаються у дозвільній системі Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Двоствольну рушницю 12 калібру моделі «ІЖ-26Е» № НОМЕР_5 в чохлі; прес для спорядження патронів моделі «Pacific DL-155» промислового виробництва; прес для спорядження патронів моделі «Herters Model 72 Super» промислового виробництва, які зберігаються у камері схову Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 2 860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень за залучення експертів на проведення судових балістичних експертиз.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1