Постанова
Іменем України
07 червня 2018 р.
м. Київ
Справа № 240/709/16--к
Провадження № 51-2275км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
розглянув в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 02 лютого 2017 року у кримінальному провадженні № 0000299 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Очеретине Олександрівського району Донецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК.
Рух справи, зміст судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Олександрійського районного суду Донецької області від 16 листопада 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин. Цим же вироком вирішено питання щодо цивільного позову.
Як встановлено судом першої інстанції, 18 вересня 2016 року близько 00.10 год. біля кафе «Некст», що розташоване на вул. Миру у смт. Олександрівка Олександрівського району Донецької області, ОСОБА_6 умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_7 , чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та незначною втратою працездатності у розмірі 5%.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 02 лютого 2017 року зазначений вирок місцевого суду залишений без зміни.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, вказуючи на незаконність ухвали апеляційного суду у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, просить зазначену ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд в порушення вимог ст. ст. 370, 419 КПК в ухвалі не надав належної оцінки доводам апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та не навів відповідних мотивів, з яких дійшов висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор, який взяв участь у судовому засіданні, підтримав касаційну скаргу, просив ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
За нормами ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної скарги переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з положеннями ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як вже зазначено у постанові суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінального провадження, визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК, та призначив йому покарання у межах санкції даної норми закону.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок суду першої інстанції та перекваліфікувати його дії з ч. 2 ст. 125 на ч. 1 ст. 125 КК. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що прокурором з незрозумілих причин було змінено обвинувачення з ч. 1 ст. 125 на ч. 2 ст. 125 КК, що судмедексперт помилково дійшов висновку про тимчасовий розлад здоров`я потерпілого і, поряд з цим, вказував, що визначити втрату працездатності можуть тільки фахівці МСЕК комісійно, а тому, на думку обвинуваченого, експерт вийшов за межі своїх повноважень. Також зазначав, що суд у вироку не навів мотивів, з яких визнав неправдивими показання обвинуваченого та осіб, які підтвердили ці показання, а також не обґрунтував свій висновок щодо стягнутої моральної шкоди.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження дійшов висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, навівши при цьому мотиви, з яких дійшов до такого висновку.
У касаційній скарзі прокурор оскаржує ухвалу апеляційного суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме невідповідності зазначеної ухвали вимогам ст. 419 КПК у зв`язку з не наданням належної оцінки доводам апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та не наведенням відповідних мотивів, з яких дійшов висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги.
Оцінюючи доводи касаційної скарги прокурора, Верховний Суд звертає увагу на те, що вирок в апеляційному порядку оскаржував обвинувачений ОСОБА_6 . Отже, оскільки постановлена апеляційним судом ухвала останнім не була оскаржена в касаційному порядку, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що засуджений погодився з мотивами та висновками апеляційного суду, викладеними в ухвалі, і вважав їх достатніми.
У той же час, касаційна скарга прокурора не містить переконливих доводів щодо того, яким чином допущені, на його думку, порушення вимог кримінального процесуального закону істотно вплинули на законність ухвали апеляційного суду.
За таких обставин Верховний Суд не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги прокурора.
Виходячи з зазначеного та керуючись статтями 433, 434, 436-438, 441, 442 КПК, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
З цих підставСуд постановив:
Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 02 лютого 2017 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3