Справа № 369/3698/18
Провадження № 1-кп/369/629/18
В И Р О К
іменем України
20.04.18 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001842 від 18.03.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, маючого неповну вищу освіту, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Казавчин Гайворонського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, маючого повну середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановив:
17.03.2018 року близько 20 години ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна за попередньою змовою з ОСОБА_5 та іншою невстановленою особою на ім`я ОСОБА_6 , відомості щодо якого виділені в окреме провадження, перебуваючи в кафе «Українські страви», розташованому за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Одеське шосе, 1, примусово вивели раніше незнайомого їм ОСОБА_7 , з приміщення кафе та направились у напрямку місцевого парку відпочинку.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення, перебуваючи біля центрального входу до парку, розташованого по вул. Машинобудівників в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області, усвідомлюючи, що воля потерпілого до супротиву подавлена, зняли з тулуба ОСОБА_7 належну йому шкіряну куртку, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № 1453 від 29.03.2018 року становить 4058,75 грн., в якій знаходився паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 2500 грн. та мобільний телефон «Nokia», який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 6558,75 грн.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнали, суду повідомили, що вони разом з наглядно знайомим хлопцем ОСОБА_6 вживали алкогольні напої в кафе «Українські страви», через деякий час в кафе зайшов невідомий хлопець, як стало пізніше відомо ОСОБА_7 , та між ними виник словесний конфлікт з проводу дівчини ОСОБА_6 , який вони вирішили залагодити, розпивши мирову. Пізніше всі разом вони вийшли з кафе та пішли додому через парк, проте дорогою між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знов розпочався словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_9 , забрав в нього куртку, яку віддав ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з цією курткою вони пішли додому, вранці наступного дня їх затримали працівники поліції. Через деякий час вони відшкодували потерпілому ОСОБА_7 шкоду, у зв`язку з чим він до них претензій немає.

Судовий розгляд відбувався у відсутність потерпілого ОСОБА_7 , який подав суду заяву про відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

За таких обставин, враховуючи позицію обвинувачених, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України.
Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, доведена повністю і кваліфікує дії кожного з них за вказаною статтею як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, а також враховує характер і ступінь тяжкості злочину за ч. 2 ст. 186 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Обставиною, що, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене. Обставина, що, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено. Тому, з огляду на вказане, суд приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинене у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 186 КК України, зі звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, а також враховує характер і ступінь тяжкості злочину за ч. 2 ст. 186 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Обставиною, що, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене. Обставин, що, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено. Тому, з огляду на вказане, суд приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинене у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 186 КК України, зі звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.
Вчинення злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння суд не визнає обставиною, яка обтяжує їх покарання, а враховує як обставину, яка характеризує їхні особи, оскільки на момент вчинення і обвинувачені, і потерпілі перебували в стані алкогольного сп`яніння.
Долю речових суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: чоловічу шкіряну куртку чорного кольору, яку передано потерпілому ОСОБА_7 на відповідальне зберігання залишити в його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1