Провадження №1-кп/522/489/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0005432 від 17.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Ківшарівка Купянського району Харківської області, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

17.07.2016 р. приблизно о 01 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , проходячи біля будинку № 5 по вул. Б. Хмельницького у місті Одесі підійшов до ОСОБА_7 у якого на шиї побачив золотий ланцюжок, який визначив об`єктом свого злочинного наміру.

В цей же час, у ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме потерпілого ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме золотого ланцюжка який знаходився на шиї ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , 17.07.2016 р. , приблизно о 01 годині 20 хвилин, проходячи біля будинку № 5 по вул. Б. Хмельницької м. Одесі, підійшов до ОСОБА_7 та після того, як останній відволікся на наручний годинник, шляхом ривка, зірвав з шиї потерпілого золотий ланцюжок вагою 16 грам, вартістю 20 000 (двадцять тисяч) гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Після скоєного, ОСОБА_3 , маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном, як власним, зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Крім того, 17.07.2016 р. приблизно о 16 годині, ОСОБА_3 , знаходячись біля трамвайної зупинки, розташованої навпроти будинку № 143 по вул. Старопортофранківській у місті Одесі, побачив ОСОБА_8 у якої на шиї знаходився золотий ланцюжок з кулоном, який він визначив об`єктом свого злочинного наміру.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме золотого ланцюжка з кулоном, який знаходився на шиї потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , 17.07.2016 р. приблизно о 16 годині, проходячи біля трамвайної зупинки навпроти будинку № 143 по вул. Старопортофранківській в м. Одесі, побачив як ОСОБА_8 наблизилася до трамваю, після чого підійшов до неї із спини та шляхом ривка, зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок вартістю 10000 (десять тисяч) гривень із золотим кулоном вартістю 5 (п`ять тисяч) гривень, тим самим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Після скоєного, ОСОБА_3 , маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном, як власним, зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Крім того, 18.07.2016 р. приблизно о 16 годині, ОСОБА_3 , проходячи біля будинку № 63 по вул. Ніжинській у місті Одесі, побачив ОСОБА_9 у якої на шиї знаходився золотий ланцюжок з кулоном, який він і визначив об`єктом свого злочинного наміру.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме золотого ланцюжка з кулоном, який знаходився на шиї потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , 18.07.2016 р., приблизно о 16 годині, проходячи біля будинку №63 по вул. Ніжинській в м. Одесі, порівнявшись із ОСОБА_9 , шляхом ривка, зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок вартістю 4 (чотири тисячі) гривень із золотим кулоном вартістю 1 (одна тисяча) гривень, загальною вартістю 5000 гривень, тим самим вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не зміг заволодіти чужим майном з причин, які не залежали від його волі, так як золотий ланцюжок залишився на шиї ОСОБА_9 , а золотий кулон упав на асфальт біля потерпілої.

Після цього ОСОБА_3 , намагався зникнути з місця події, але невдовзі був затриманий перехожими та подальшому переданий працівникам поліції.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, а саме: закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
За сукупністю ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачені ч.1, ч.2 ст.186, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у скоєнні вказаних злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 186, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно за вказаних обставин, відкрито заволодів майном потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , а також намагався заволодіти майном потерпілої ОСОБА_9 , однак не зміг довести свої дії з причин, що не залежали від його волі. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєнні злочинів, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає їх доведеними.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного.
Згідно із Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК) а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо. Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його
призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст.12 КК України злочини, передбаченіч.1, ч.2 ст.186 КК України є відповідно злочинами середньої тяжкості та тяжким злочином проти власності.

ОСОБА_3 раніше не судимий, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, однак має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заподіяна злочинами майнова шкода в повному обсязі відшкодована потерпілому ОСОБА_7 та не відшкодована потерпілій ОСОБА_8 .

Обвинувачений щиро розкаявся, просить його суворо не карати.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання, відсутні.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинені ним злочини, передбачені ч.1, 2 ст.186, ч.2 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі, вважаючи його подальше виправлення не можливим без ізоляції від суспільства.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлено.
Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 100, 368-371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання :

- за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 ( чотирьох ) років та 1 ( одного) дня позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 ( чотирьох) років позбавлення.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років та 1 ( одного) дня позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_3 під час кримінального провадження та судового розгляду в Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації УВП №21 із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі в період з 18.07.2016 рокупо день набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахувати з 18.07.2016 року.
Речові докази: ланцюжок з кулоном вважати повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 395 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілим, захиснику, обвинуваченому.

Суддя:

01.06.2018

01.06.2018