Справа № 635/2364/17
Провадження № 1-кп/635/328/2018
УХВАЛА

13 вересня 2018 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області обвинувальний акт у кримінального провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.
У підготовчому судовому засіданні прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 просила призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні. Разом з тим, звернувся до суду з письмовими клопотаннями про продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовуючи його тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а разом з тим наявні підстави, що свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам, застосувавши до особи більш м`який запобіжний захід, на які вказують наступні обставини: дані про особу обвинуваченого, який ніде не працює, постійних доходів не має, раніше вчиняв умисні корисливі злочини; тяжкість покарання за злочини, у вчиненні яких він обвинувачуються.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора про призначення обвинувального акту до судового розгляду та проти клопотання про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою. Також обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою на інший не пов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід. Клопотання ОСОБА_4 обґрунтовуючи його тим, що всі приведені прокурором ризики, які стали підставою для обрання відносно останнього відповідного запобіжного заходу або перестали існувати, або їх значення переоцінено з огляду на особу обвинуваченого та на фактичні обставини справи.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження встановив наступне.

27 квітня 2017 року в провадження Харківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.3 ст. 186 КК України, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 03.01.2017.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 квітня 2017 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.
03 вересня 2018 року за наслідками повторного автоматичного розподілу справ автоматизованої системи документообігу, зазначена справа була передана в провадження судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 .
Вищезазначене кримінальне провадження підсудне Харківському районному суду Харківської області.
Під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.
Підстав для здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні немає.
Відповідно до частини першої статті 316 КПК України вбачається, що після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.
Таким чином, суд вважає, що вищезазначене кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні даного суду.
З приводу клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший не пов`язаний з триманням під вартою, суд зазначає наступне.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, викладеної в рішенні від 06.04.2000 у справі «Лабіта проти Італії», згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 злочинів, а також можливість незаконного впливу на свідків, які ще судом не допитані, ухилення від явки до суду та вчинення іншого умисного корисливого злочину.
З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Стосовно ж клопотань прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд прийшов до висновку, що на сьогодні наявні підстави для продовження обвинуваченому відповідного запобіжного заходу з огляду, зокрема, на наступне.
За вимогами частин третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК України.
Відповідно до частин першої статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Так, досліджуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 21.03.2017 відносно останнього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначення суми застави у розмірі 64 000 гривень 00 копійок, строком на 60 днів, тобто до 02 травня 2017 року. В подальшому обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід було продовжено, і в останнє згідно з ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 липня 2018 року застосування обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 60 днів, тобто до 17 вересня 2018 року. Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 17 вересня 2018 року.
Вирішуючи питання про обґрунтованість застосування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відповідно питання про його продовження, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисливі злочини, не одружений, не працевлаштований.
Оцінюючи наведені в клопотанні прокурора доводи в їх сукупності, з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність вчиненого діяння, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , а також тяжкість покарання за тяжкий злочин, у вчиненні якого, зокрема, обвинувачується останній, суд пришов до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, визначені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України: можливість переховування від суду, можливість незаконно вплинути на потерпілих, свідків та інших співучасників скоєння даних злочинів і вчинити інше кримінальне правопорушення.

В силу вимог статтей 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, у рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства». У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи. Також, у рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Так, характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченому злочинів, свідчать про підвищену суспільну небезпеку діянь у вчиненні яких останній обвинувачується. Разом з тим, на теперішній час вирішено питання про призначення у справі судового розгляду, проте у справі не допитані потерпілі та свідки, не досліджено докази всі зібрані у справі докази. Відтак, продовжуючи такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали і під загрозою можливого застосування покарання, передбаченого санкціями статей, які інкриміновані обвинуваченому, останній може переховуватись від суду, впливати на свідків, потерпілих та інших учасників у цьому кримінальному провадженні, вчините інше кримінальне правопорушення. Будь-яких нових обставин, які мають значення при вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинуваченому та які не існували і не розглядались на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також частини першої статті 197 КПК України, згідно яких строк застосування запобіжних заходів, в тому числі і тримання під вартою або продовження тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів, обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, та спрямований на уникнення ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Судом вирішувалося питання про вжиття до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу, але наявність вказаних вище обставин, на думку суду, враховуючи лише призначення справи до судового розгляду, виключає застосування таких. При цьому, наразі жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

При цьому необхідно зауважити, що суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості, та не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміновані обвинуваченим діяння.

Керуючись ст.ст. 177, 194, 199, 314-317, 371-372 КПК України, суд, -

постановив:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні даного суду, в залі судових засідань № 2 на 14 годину 30 хвилин 20 вересня 2018 року.
В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.
Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що вони мають право після призначення справи до розгляду ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення мають право робити з матеріалів виписки та копії.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший не пов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід відмовити.

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" строком на шістдесят днів, тобто до 11 листопада 2018 року включно.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 17 вересня 2018 року

Головуючий суддя - ОСОБА_1