Провадження № 1-кп/742/248/18
Єдиний унікальний № 742/2271/18
19 вересня 2018 року м. Прилуки
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -
Наприкінці лютого 2018 року, точної дати не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи по АДРЕСА_2 , будучи засудженим вироком Прилуцького міськрайонного суду від 12 червня 2017 року за ч.1 ст.190 КК України, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману, попросивши у потерпілої ОСОБА_4 телефон в тимчасове користування та давши заздалегідь неправдиву обіцянку про повернення речі заволодів мобільним телефоном SAMSUNG GALAXY S2, вартістю згідно висновку експерта Чернігівського НДКЦ від 21 червня 2018 року за №546, становить 1 176 грн. 67 коп., після чого розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальних збитків на вказану суму.
Крім того, на початку лютого 2018 року, точної дати не встановлено, перебуваючи по АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_5 з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману, давши потерпілій заздалегідь неправдиву обіцянку про здійснення покращення речі (встановлення ігрових програм), заволодів ігровою приставкою «Xbox 360S» потерпілої ОСОБА_4 , вартістю згідно висновку експерта Чернігівського НДКЦ від 27 червня 2018 року за №707 становить 2442,50 грн., після чого розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальних збитків на вказану суму.
Дії ОСОБА_5 щодо повторного заволодіння мобільним телефоном та ігровою приставкою потерпілої ОСОБА_4 шляхом обману, необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України, як шахрайство, вчинене повторно.
В даному кримінальному провадженні, 14 липня 2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій за ч. 2 ст.190 КК України; всіх істотних для даного кримінального провадження обставин; розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яка повністю відшкодована обвинуваченим. Крім того, сторони узгодили покарання та надали згоду на його призначення обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. в користь держави; покладення на нього процесуальних витрат на проведення судових експертиз у кримінальному провадженні в сумі 1001 грн.; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Потерпіла ОСОБА_4 просила затвердити угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання. Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо затвердження даної угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості.
Суд, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення в ході судового засідання з`ясував, що між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення; характер обвинувачення та вид покарання. ОСОБА_5 цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає встановленим в судовому засіданні, що своїми умисними діями, які виразились у заволодінні майном шляхом обману потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, як шахрайство, вчинене повторно.
По матеріалам кримінального провадження потерпілою цивільний позов не заявлявся.
Речові докази по кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаної з проведенням експертизи по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, на підставі ст.ст. 118, 124, 126 КПК України .
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 468-469, 471, 473-475, 476 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення укладену 14 липня 2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.190 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. в користь держави.
Стягнути з засудженого ОСОБА_5 1001 грн. на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертизи по даному кримінальному провадженню.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст.473 КПК України.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.
Суддя ОСОБА_1