ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2018 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження №0000147 від 02.10.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Малий Карашин, Макарівського району, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 14.04.2011 року Макарівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, 25.12.2012 року Макарівським районним судом Київської області ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років і 1 місяця позбавлення волі, 21.05.2013 Бородянським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 25.12.2012 і остаточно визначено покарання у виді 4 років і 2 місяців позбавлення волі, 17.03.2017 року звільнений із ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» після відбуття строку покарання,
у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-

встановив:
ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим після відбуття строку покарання, 01.10.2017 року, близько 22 години 00 хвилин, рухаючись в електропоїзді №6214, сполученням «Козятин - Київ», а саме перебуваючи в тамбурі першого вагону, маючи намір на напад з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, підійшов до пасажира електропоїзда ОСОБА_7 , який є працівником поліції, про що ОСОБА_5 до початку вчинення злочину відомо не було, який на той час також перебував у тамбурі вказаного вагону. З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на протиправне заволодіння чужим майном, несподівано для потерпілого ОСОБА_7 застосовуючи фізичну силу схопив останнього руками за комір куртки та змусив його зайти до туалету електропоїзда, розташованого у вказаному вагоні, що поруч біля кабіни машиніста. Під час перебування в туалеті, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні наміри спрямованні на заволодіння майном потерпілого, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс ОСОБА_7 не менше п`яти ударів кулаком в обличчя, після чого повалив останнього на підлогу та наніс йому ще п`ять ударів кулаком в обличчя справа. ОСОБА_5 , перебуваючи в агресивному стані, продовжив насильницькі дії, спрямовані на протиправне заволодіння майном потерпілого та завдав останньому ще не менше шести ударів кулаком в область носа та відкрито заволодів його майном, а саме: мобільним телефоном марки «LGL90», вартістю 3200грн., із сім карткою оператора стільникового зв`язку ТОВ «Лайфселл», вартістю 50 гривень та сім карткою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 40грн, на абонентських рахунках яких грошей не було, грошима в сумі 400грн, спортивною сумкою світло-синього кольору, вартістю 200грн в якій знаходився спортивний светр, вартістю 400грн., рюкзаком, сірого кольору, вартістю 200грн. із продуктами харчування, які для потерпілого цінності не представляють, кросівками, сірого кольору, вартістю 300грн., зубною щіткою, вартістю 60грн., зубною пастою, вартістю 75грн., станком для гоління, вартістю 165 грн., зарядним пристроєм із подовжувачем USB, вартістю 100грн., золотою обручкою 585 проби, вагою 2г, вартістю 1450грн., зарплатною карткою «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 , та з викраденими речами з місяця події зник, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 6640грн., викраденим розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта №53/Д від 31.10.2017, внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, синців на обличчі і правій вушній раковині, що виникли в результаті дії тупого предмету, могли утворитись в результаті ударів руками (при обставинах зазначених в постанові), які відносяться, перелом кісток носа до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, синці до легких тілесних ушкодженнь.

Тому, суд вважає обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення, повідомив, що дійсно 01.10.2017 року, близько 22 години 00 хвилин, рухаючись в електропоїзді №6214, сполученням «Козятин - Київ», а саме перебуваючи в тамбурі першого вагону, маючи намір на напад з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, підійшов до пасажира електропоїзда ОСОБА_7 , який на той час також перебував у тамбурі вказаного вагону. З метою реалізації свого наміру, несподівано для потерпілого ОСОБА_7 застосовуючи фізичну силу схопив останнього руками за комір куртки та змусив його зайти до туалету електропоїзда, розташованого у вказаному вагоні, що поруч біля кабіни машиніста. Під час перебування в туалеті, наніс ОСОБА_7 не менше п`яти ударів кулаком в обличчя, після чого повалив останнього на підлогу та наніс йому ще п`ять ударів кулаком в обличчя справа. Завдавши потерпілому не менше шести ударів кулаком в область носа, відкрито заволодів його майном, а саме: мобільним телефоном марки «LGL90», із сім карткою оператора ТОВ «Лайфселл», та сім карткою оператора ПрАТ «Київстар», на абонентських рахунках яких грошей не було, грошима в сумі 400грн, спортивною сумкою світло-синього кольору, в якій знаходився спортивний светр, рюкзаком, сірого кольору, із продуктами харчування, кросівками, сірого кольору, зубною щіткою, зубною пастою, станком для гоління, зарядним пристроєм із подовжувачем USB, золотою обручкою, карткою «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 , та з викраденими речами з місяця події зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, телефоном повідомив, що завдана шкода йому не відшкодована, проте цивільний позов в рамках кримінального провадження заявляти не буде, просив справу розглядати без його участі.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини цього злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Так, ОСОБА_5 вчинив злочин, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким та умисним корисливим (ч. 1 ст. 187 КК України), раніше судимий, офіційно не працюючий, зі змісту характеристики вбачається, що ОСОБА_5 перебуває у цивільному шлюбу з ОСОБА_8 , 1999 р.н., яка згідно довідки від 10.05.2018 року, знаходиться на обліку у Фастівській ЦРЛ з діагнозом 12 тижнів вагітності, ОСОБА_5 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризуються посередньо.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також думку потерпілого, який повідомив, що шкода обвинуваченим не відшкодована, суд вважає за можливе призначити йому покарання, в межах санкції ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі. В той же час, підстав для застосування ст. 75 КК України, судом не встановлено, оскільки крім тяжкості вчиненого злочину, про особу винного можуть свідчити її вік, стан здоров`я, поведінка до вчинення злочину в побуті, за місцем роботи чи навчання, визнання її учасником війни, наявність у неї нагород, наявність судимості, адміністративних стягнень. Враховуючи наявність у обвинуваченого 4 (чотирьох) судимостей за вчинення корисливих злочинів, суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а таке рішення, на думку суду, є обґрунтованим, справедливим.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Під час судового розгляду прокурор просив продовжити запобіжний захід до набрання вироком законної сили. Враховуючи доведеність обвинувачення щодо ОСОБА_5 та призначення судом покарання пов`язаного з позбавленням волі, зважаючи на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу, тому суд вважає, що клопотання прокурора про обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись, ст. 1, ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 продовжити до набрання вироком законної сили.

Початок строку вiдбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, тобто з 29.03.2018 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час перебування під вартою.
Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме два CD-R диски з ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Кредит Юніон», розташованого в м. Києві по проспекту Перемоги, 88/2, з відеозаписами із зображенням закладу та події продажу мобільного телефону марки «LG-L90», що належав потерпілому ОСОБА_7 , CD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту 29.03.2018 року з підозрюваним ОСОБА_5 , CD-R диск з відеозаписом проведення пред`явлення особи для впізнання 29.03.2018 з потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 - залишити при матеріалах кримінального провадження 0000147 від 02.10.2017 року.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1