САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1388/18
Провадження №1-кс/726/537/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши винесене в кримінальному провадженні за №0000290 від 19.05.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України слідчим СВ Садгірського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 і погоджене прокурором ОСОБА_3 клопотання про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ :
26.10.2017 року слідчий СВ Садгірського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, який призначений у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , про накладення арешту на автомобіль марки «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів

Вказують на те, що 18.05.2018 року, до Садгірського ВП надійшла ухвала Садгірського районного суду м. Чернівці з приводу внесення в ЄРДР за заявою ОСОБА_6 про вчинення відносно неї шахрайських дій.

У заяві ОСОБА_6 повідомляє, що в жовтні 2013 року гр. ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою заволодів автомобілем марки «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який належить їй на праві приватної власності та по теперішній час їй даний автомобіль не повертає.

По даному факту відомості внесені до ЄРДР за № 0000290 від 19.05.2016 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування було направлено запит до Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області з метою встановлення власника автомобіля марки «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 .

Згідно інформації Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області, автомобіль марки «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , з 23.01.2013 року зареєстрований на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 . Однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу є особлива відмітка, про те, що ОСОБА_8 має право користуватись вказаним автомобілем.

Встановлено, що у жовтні 2013 року до ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_7 з проханням дати йому покористуватись автомобілем, на короткий час у власних цілях. Так як на той час вони були однією родиною, ОСОБА_6 одразу погодилась на це, однак в подальшому даний автомобіль так і не був повернутий, незважаючи на неодноразові прохання останньої.

У ході допиту гр. ОСОБА_7 , було встановлено, що останній являється рідним братом колишнього чоловіка ОСОБА_6 , гр. ОСОБА_8 . Так, до 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_8 проживали в офіційному шлюбі, під час якого ними було придбано автомобіль «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску. Крім того, ОСОБА_7 зазначає, що після розлучення ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , останній за борги віддав йому зазначений вище автомобіль.

Разом з тим, на даний час вказаним автомобілем користується гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_2 , який використовує його у власних цілях та відмовляється повернути власнику.

Відповідно до постанови слідчого від 10.08.2018 року, автомобіль марки «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 визнано речовим доказом, так як він являється предметом злочину.

Слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні просила суд задовольнити вказане клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 вважає клопотання обгрунтованим просить його задоволити.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 18.05.2018 року, до Садгірського ВП надійшла ухвала Садгірського районного суду м. Чернівці з приводу внесення в ЄРДР за заявою ОСОБА_6 про вчинення відносно неї шахрайських дій.

Судом встановлено, що в жовтні 2013 року гр. ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою заволодів автомобілем марки «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який належить їй на праві приватної власності та по теперішній час їй даний автомобіль не повертає.

Судом встановлено, що по даному факту відомості внесені до ЄРДР за № 0000290 від 19.05.2016 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Судом встановлено, що в ході досудового розслідування було направлено запит до Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області з метою встановлення власника автомобіля марки «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що згідно інформації Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області, автомобіль марки «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , з 23.01.2013 року зареєстрований на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 . Однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу є особлива відмітка, про те, що ОСОБА_8 має право користуватись вказаним автомобілем.

Встановлено, що у жовтні 2013 року до ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_7 з проханням дати йому покористуватись автомобілем, на короткий час у власних цілях. Так як на той час вони були однією родиною, ОСОБА_6 одразу погодилась на це, однак в подальшому даний автомобіль так і не був повернутий, незважаючи на неодноразові прохання останньої.

Судом встановлено, що у ході допиту гр. ОСОБА_7 , було встановлено, що останній являється рідним братом колишнього чоловіка ОСОБА_6 , гр. ОСОБА_8 . Так, до 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_8 проживали в офіційному шлюбі, під час якого ними було придбано автомобіль «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску. Крім того, ОСОБА_7 зазначає, що після розлучення ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , останній за борги віддав йому зазначений вище автомобіль.

Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 131 КПК України).

Чинний КПК України допускає застосування заходів забезпечення кримінального провадження із значними обмеженнями. Не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ст. 132 КПК).

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Клопотання слідчого не містить чітких підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити саме арешт майна транспортного засобу, не викладено обставин, чи є обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.170 КПК України і яким саме.

З контексту ч.1 ст.170 КПК України випливає, що арешт може бути накладено виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно зі ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Зазначаючи як підставу накладення арешту, слідчий в клопотанні не вказав та не надав підтвердження, чи пред`явлено будь-якій особі підозру в межах зазначеного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми закону, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено потреба в застосуванні такого заходу як арешт майна.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.170, 171, 174, 233, 234, 237, 309, 372, 376, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ :
У клопотанні слідчого СВ Садгірського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль марки «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів по кримінальному провадженню №0000290 від 19.05.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до апеляційного суду Чернівецької області.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.
Слідчий суддяОСОБА_1