Провадження №: 1-кп/752/414/18
В И Р О К

Іменем України

30.07.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві кримінальне провадження № 0006241 відносно обвинуваченого за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїл, Одеської області, українця, громадянина України, який не одружений, не працює, із середньою освітою, без реєстрації та постійного місця проживання, тимчасово проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст.89 КК України,

з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 09.07.2017 року, приблизно о 10.00 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, пр.Голосіївський,93, на зупинці громадського транспорту вирішив вчинити грабіж. З цією метою він відкрито викрав рюкзак, що належить потерпілій ОСОБА_5 та почав тікати. Остання наздогнала його та схопила викрадений рюкзак. Обвинувачений ОСОБА_3 , з метою доведення злочинного умислу до кінця, наніс удари потерпілій ОСОБА_5 , в результаті яких остання отримала легкі тілесні ушкодження. В подальшому, не зумівши подолати опір потерпілої, зрозумівши, що не зможе довести свій злочинний умисел до кінця, обвинувачений ОСОБА_3 почав тікати, проте був затриманий перехожими.

Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч.3 ст.15 ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчиненого повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення суті обвинувачення, винним себе не визнав. Пояснив, що 09.07.2017 року він повертався з церкви з літургії. Біля зупинки готель "Голосіївський" на зупинці сиділо дві жінки, на краю лавки стояв рюкзак. Він просидів 20 хв., чекав тролейбус. На рюкзак ніхто уваги не звертав, він вирішив його взяти та занести до управління поліції, оскільки вважав, що рюкзак хтось забув та хотів допомогти людині. Він взяв рюкзак та пішов до тролейбусу, коли заходив всередину, то одна жінка вхопила рюкзак, він віддав. Він зайшов всередину тролейбусу, однак жінка заскочила за ним, вхопилася за його рюкзак та двічі вдарила його по обличчю. Він у відповідь дав їй ляпас. Потім з тролейбусу вийшло декілька чоловіків, він почав тікати та був затриманий працівниками поліції. Потерпіла його оговорює.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини, його провина доводиться наступними доказами:
- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснила, що 09.07.2017 року близько 10:00 год. на зупинці громадського транспорту вона з мамою чекала тролейбус, з нею був рюкзак. Вона привстала, щоб подивитися, який тролейбус під`їжджає. В цей час почула, як мама кричить. Побачила, як обвинувачений з її рюкзаком заходить до тролейбусу. Вона схопила рюкзак, вдарила обвинуваченого, він вдарив її у відповідь, від чого вона впала. Вона не відпускала свій рюкзак. Ремішевський почав тікати, однак його затримали перехожі;
- показаннями свідка ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що працює в кіоску, який розташований на зупинці громадського транспорту «Готель Голосіївський» по пр-ту. Голосіївському,93. 09.07.2017 року в ранішній час вона дивилася у віконце, на зупинці було мало людей. На лавці сиділи двоє жінок, одна літнього віку, інша трохи молодша. Поряд з ними був чоловік обвинувачений ОСОБА_3 . Молодша жінка мала при собі рюкзак, в якому щось шукала, потім поставила його поряд з літньою жінкою на лавці. Через деякий час до зупинки під`їхав тролейбус. В цей час молодша жінка трохи привстала, щоб подивитися який тролейбус під`їжджає, а обвинувачений підбіг до літньої жінки та вирвав рюкзак, жінка впала та почала кричати. Інша жінка, молодша, почала за ним бігти та кричати, щоб він повернув рюкзак. За ними вслід побігли студенти. Потім обвинуваченого привели на запинку в кайданках працівники поліції;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.07.2017 року (Том 1 а.п. 6);

-протоколом огляду місця події від 09.07.2017 року з фототаблицею до нього, в ході якого було оглянуто ділянку місцевості поблизу зупинки громадського транспорту «Готель Голосіївський» у м. Києві по пр-ту. Голосіївському, 93, де виявлено рюкзак потерплої ОСОБА_5 ( Том 1 а.п. 9-11);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.07.2017 року та фототаблицею до нього, в ході якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_3 як особу, яка вчинила відносно неї злочин ( Том 1 а.п. 27-30).

Проаналізувавши вказані докази, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного злочину.
На думку суду, обвинувачений, вказуючи, що не вчиняв злочину, намагається уникнути кримінальної відповідальності за фактично вчинені дії. ОСОБА_3 усвідомлює, що цей злочин є тяжким і, відповідно, передбачає суворе покарання. Його вина підтверджується показаннями потерпілої, свідка та матеріалами провадження в сукупності.
Показання обвинуваченого спростовуються проаналізованими та перевіреними доказами, які вказані у вироку вище.

Зокрема, в судовому засіданні обвинувачений стверджував, що умислу на викрадення майна у потерпілої ОСОБА_5 взагалі не мав. Він побачив нічийний рюкзак та вирішив його віддати працівникам поліції, щоб ті повернули майно власнику. Проте на підтвердження своєї позиції та алібі обвинувачений жодного доказу не надав. Натомість потерпіла чітко та в категоричній формі вказала на обвинуваченого як на особу, яка вчинила відносно неї злочин. Впізнала його під час досудового розслідування і в судовому засіданні, її показання є послідовними, логічними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження. За показаннями свідка ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи на зупинці громадського транспорту бачив та усвідомлював, що рюкзак належить потерпілій ОСОБА_5 , оскільки остання в його присутності брала звідти речі та поклала його поряд із собою на лавку.

ОСОБА_3 не надано доказів, які б спростовували причетність до вчиненого ним грабежу відносно потерпілої ОСОБА_5 . Не надано логічних пояснень, чому він вважав рюкзак нічийним, не реагував на крики потерпілої стовно припинення протиправних дій та продовжував злочинні дії до моменту втручання третіх осіб. Відсутні й докази того, що даний злочин вчинили інші особи.

Оцінивши зазначене за внутрішнім переконанням у суду немає сумнівів щодо причетності саме ОСОБА_3 до вчинення злочину щодо ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_3 у вчиненні вказаного злочину.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину - злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, відноситься до категорії тяжких, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, характеризуються негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 неможливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, з урахуванням ст.68 КК України, у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення.
Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін - тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 30.07.2018 року.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання період з 09.07.2017 року по 29.07.2018 року, включно.

Процесуальні витрати в сумі 651 гривня 80 копійок - вартість експертизи № 1784 від 24.07.2017 року, проведеної Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи - стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: рюкзак, який зберігається у потерпілої ОСОБА_5 залишити потерпілій ОСОБА_5 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1