УХВАЛА

17 жовтня 2018 року

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника військового прокурора Рівненського гарнізону майора юстиції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Заступник прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону майор юстиції ОСОБА_6 у рамках кримінального провадження №0000152 від 27 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України звернувся до суду із вказаним клопотанням.
В обґрунтування клопотання вказав, що начальник служби захисту інформації Дубенського ОМВК Рівненської області старшина ОСОБА_4 у порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 3, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст.ст. 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», будучи службовою особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, використовуючи надану йому владу та службове становище близько 17 год. 15 жовтня 2018 року перебуваючи поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 вимагав та одержав від громадянина ОСОБА_7 для себе, неправомірну вигоду в розмірі 800 доларів США за вчинення ним, ОСОБА_4 , як службовою особою в інтересах громадянина ОСОБА_7 , як того хто надав неправомірну вигоду, дій з використанням наданої йому влади та службового становища, які полягають у вирішенні питання щодо виключення останнього з обліку призовників як непридатного за станом здоров`я та відповідно не призову на строкову військову службу у Збройні Сили України.

Так, наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) від 04 вересня 2015 року №18-ПМ старшину ОСОБА_4 призначено на посаду начальника служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно вимог ст.ст. 1, 2, 3, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Вимогами статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Крім того, відповідно до обов`язків начальника служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_4 , начальник служби підпорядковується військовому комісару та є безпосереднім начальником для особового складу служби. Начальник служби зобов`язаний твердо знати і керуватись в своїй роботі вимогами керівних документів; невідкладно інформувати військового комісара про випадки підбурення до вчинення корупційного правопорушення, пов`язаного з діяльністю військового комісаріату, здійснювати інші функції відповідно до законодавства у сфері охорони державної таємниці.
Також, згідно підпункту «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», начальник служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 відноситься до категорії військових посадових осіб на якого поширюється дія цього Закону, тобто являється суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень.
Згідно із ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», старшині ОСОБА_4 , як службовій особі, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.
Статтею 24 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів:1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Однак, старшина ОСОБА_4 , порушуючи обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції» вчинив умисний корисливий корупційний злочин за наступних обставин.

У зв`язку з цим, 15 жовтня 2018 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри начальника служби захисту інформації Дубенського ОМВК Рівненської області старшин ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Повідомлення про підозру 16.10.2018 вручено підозрюваному ОСОБА_4 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_7 , його заявою про вчинення злочину, протоколом огляду місця події від 15.10.2018 року, протоколом освідування особи ОСОБА_4 від 16.10.2018 року, протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 від 15.10.2018 року, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Прокурор у своєму клопотанні також зазначає, що у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені п.п. 1 5 ст. 177 КПК України є необхідність в обранні запобіжного заходу саме у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищувати та приховувати або спотворити речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків вчиненого ним злочину, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Зокрема, старшина ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного з корупцією, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років з конфіскацією майна, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може залишити місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та суду або не прибувати на виклики до органу досудового розслідування посилаючись на різні нібито форс-мажорні та поважні причини.
Крім того, підозрюваний, являючись працівником державної установи Дубенського ОМВК Рівненської області має набуті зв`язки та знайомства серед органів державної влади та місцевого самоврядування, а тому може впливати на свідків мотивуючи їх давати інші покази, які можуть негативно вплинути на проведення всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування та затягувати строк досудового розслідування.

У Дубенському ОМВК Рівненської області працює значна частина свідків, які на даний момент ще не надали своїх показів з приводу відомих їм обставин вчинення ОСОБА_4 злочину, а тому беручи їх стосунки, тривалість їх спільної служби з ОСОБА_4 , має місце ризик щодо спонукання ОСОБА_4 службових осіб військкомату до надання неправдивих та викривлених свідчень.

Також, у Дубенському районі проживає разом зі своєю сім`єю свідок у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , а тому ОСОБА_4 матиме реальну можливість незаконно впливати на нього шляхом вмовлянь, погроз, підкупу чи іншого протиправного впливу.

Також, маючи можливість вільного переміщення ОСОБА_4 матиме реальну можливість знищувати та приховувати або спотворити речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , виконання ним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним ОСОБА_4 усіх процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати законній діяльності органів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 п. 3 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

Ураховуючи викладене, а також те, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, з огляду на особу підозрюваного, беручи до уваги його вік, стан здоров`я, характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, слід прийти до висновку про те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому є всі підстави застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, при визначені суми застави відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно зазначити, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, одержав неправомірну вигоду у розмірі 800 доларів США, а тому на думку органу досудового розслідування розмір застави ОСОБА_4 необхідно встановити у розмірі не менше 147 280 (сто сорок сім тисяч двісті вісімдесят) гривень, оскільки саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі України.

В судовому засіданні прокурор повністю підтримав клопотання щодо обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив його задоволити з підстав викладених у ньому.
Підозрюваний та його захисник заперечили проти задоволення клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою, просять обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши представлені матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що військовою прокуратурою Рівненського гарнізону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000152 від 27 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
15 жовтня 2018 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16 жовтня 2018 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Так, відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Однак на думку слідчого судді, прокурором в судовому засіданні не обґрунтовано наявність в діях та поведінці ОСОБА_4 достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.
Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.
Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.
Таким чином, суд приходить до переконання про наявність обгрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 .
При цьому суд приходить до переконання, що прокурор не надав жодних допустимих та переконливих доказів які б підтверджували твердження того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, приймав участь у антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областях, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, а невизнання ним своєї вини є способом його захисту.
Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, визначеному у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, його стан здоров`я, позитивну характеристику, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя вважає, що у відповідності до ч.4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців, такі обовязки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого; повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання заступника військового прокурора Рівненського гарнізону майора юстиції ОСОБА_6 - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , начальника служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_4 залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до військової прокуратури Рівненського гарнізону.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обовязки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого; повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали до 15.12.2018.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити на 60 днів, тобто до 15.12.2018.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_4 негайно доставляється до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1