Провадження № 1-кс/592/6996/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2018 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП у Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженню №0003311 внесеному до ЄРДР 03.10.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296, ч.2 ст.206 КК України,-

встановив:
До суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором про накладення арешту на майно, яке мотивується тим, що близько 02 год. 45 хв. 03.10.2018 перебуваючи поблизу універмагу «Київ», за адресою: м. Суми, вул. Кооперативна, б.1, група невстановлених осіб, із застосуванням предметів, схожих на ножі, з хуліганських спонукань пошкодили мікроавтобуси «Мерседес».

Вказаний факт було внесено в ЄРДР №0003311 від 03.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

В ході проведення розшукових дій було встановлено, що до вказаних дій може бути причетний ОСОБА_5 мешканець м. Київ у якого в ході особистого обшуку було вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав. Додатково пояснив, що постанову про визнання вказаних в клопотанні предметів речовим доказом до матеріалів наданих слідчому судді не долучав.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 надав письмові заперечення, в яких зазначив, що у зв`язку з непричетністю до обставин кримінального правопорушення внесеного в ЄРДР за №0003311 від 03.10.2018 р. підозра ОСОБА_5 , не вручалась, він не має процесуального статусу підозрюваного чи обвинуваченого у кримінальному провадженні. Крім того, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Тому просить відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 КПК України. Частиною 1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч.ч. 13 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи те, що слідчий не надав суду копії постанови про визнання предметів та речей зазначених в клопотанні речовими доказами та в клопотанні та під час судового розгляду не надав жодних доказів на підтвердження необхідності арешту вказаного в клопотанні майна, тому на підставі ст.173 КПК України у його задоволенні слід відмовити, оскільки положеннями цієї статті передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП у Сумській області ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 10.10.2018 р.

Суддя ОСОБА_1