Дата документу Справа № 316/443/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/396/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 316/443/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 01 квітня 2018 року,

в с т а н о в и л а:
ухвалою слідчого Енергодарського міського суду Запорізької області від 01 квітня 2018 року задоволено клопотання начальника 1-го відділення Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави, а саме: з 29.03.2018 року до 27.05.2018 року включно.

Згідно зі змістом судового рішення, начальник 1-го відділення Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0000084 від 16.02.2018 року, строком на 60 днів без визначення розміру застави, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і послідуючого покарання, знаходячись на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення та може незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрювані, в тому числі, і ОСОБА_8 тривалий час залякували потерпілого, погрожували йому застосуванням насильства та спричинили тілесні ушкодження.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, та наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя оцінив обставини, визначені ч. 1 ст. 178 КПК України, та прийшов до переконання про необхідність застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, визначеному п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, з урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважав за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із погрозою застосування насильства.

В апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Так, ним, як захисником ОСОБА_8 , було заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, але судом в задоволенні вищевказаного клопотання йому було відмовлено, мотивуючи тим, що це не кримінальне провадження, яке розглядається по суті, а тільки розглядається клопотання про застосування запобіжного заходу, що підтверджується звукозаписом судового засідання від 01.04.2018 року, який долучений до матеріалів провадження. Таким чином, вважає, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_8 на захист. Крім того, в матеріалах провадження, є протокол передачі справи раніше визначеному складу суду від 31.03.2018 року, яку суд під час розгляду провадження не оголошував, крім того, справу для розподілу вносив судовий розпорядник, у якого 31.03.2018 року був вихідний день, в матеріалах провадження відсутній наказ керівника апарату Енергодарського міського суду про те, що у розпорядника був робочий день. Крім того, участь у розгляді справи брала секретар судового засідання ОСОБА_10 , щодо якої також відсутній наказ керівника апарату Енергодарського міського суду про те, що у неї 01.04.2018 року робочий день, тобто вважає, що розподіл та розгляд справи відбувся не уповноваженим складом суду. Апелянт вважає, що протокол заяви про вчинення кримінального правопорушення від 16.02.2018 року не є доказом в скоєнні правопорушення ОСОБА_8 , так як в ньому не вказано, які особи вимагали з потерпілого грошові кошти, в ньому не зазначено, яку матеріальну шкоду завдано протиправними діями, в ньому не вказано, що до ОСОБА_11 застосовувалось насильство, в протоколі вказано, що ОСОБА_11 не нанесені тілесні ушкодження, в протоколі вказано, що відсутні очевидці кримінального правопорушення. Крім того, в матеріалах справи мається витяг з ЄРДР від 16.02.2018 року, в фабулі якого зазначено, що 16.02.2017 року до Енергодарського ВП ГУНП України Запорізької області з місцевої прокуратури надійшов лист в порядку ст. 214 КПК України про те, що невстановлені особи (група осіб), погрожуючи застосуванням фізичного насильства вимагають грошові кошти з місцевого мешканця міста Енергодар Запорізької області. Тобто до ЄРДР було внесені відомості, які ще не відбулись. Вважає, що показання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 , та ОСОБА_16 є недопустимими доказами в розумінні ст. 87 КПК України, так як за приписами ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Також вважає недопустимим доказом протокол огляду предмету від 30.03.2018 року, так як в матеріалах справи відсутня постанова слідчого про залучення предметів і протоколу в якості речових доказів, і якщо суд взяв до уваги цей протокол огляду предмету, то він спростовує, що в даному кримінальному провадженні потерпілим є ОСОБА_11 , так як власником автомобіля є громадянка ОСОБА_17 , а продавав автомобіль ОСОБА_16 , та ще й отримав грошові кошти в розмірі 3800 доларів США за продаж вказаного автомобіля від ОСОБА_18 . Думка спеціаліста за № 09 від 31.03.2018 року також не може вважатися допустимим доказом за приписами ст. 87 КПК України. Крім того, вказана думка не залучена до матеріалів кримінального провадження як доказ і про це відсутня постанова слідчого. Навіть, якщо суд взяв до уваги вказану думку спеціаліста як доказ, то в ній не вказано, що ОСОБА_8 застосовував до ОСОБА_11 фізичне насильство. На думку апелянта, ОСОБА_11 не є потерпілим у вказаному кримінальному проваджені, так як не є власником автомобіля і його власник автомобіля ОСОБА_17 не уповноважувала на розпорядження цим автомобілем. Крім того, вважає, що органом досудового розслідування неправильно кваліфіковане діяння ОСОБА_8 та інших осіб за ч. 2 ст. 189 КК України. Також в оскаржуваній ухвалі зазначено, що суд врахував стан здоров`я ОСОБА_8 , який дозволяє йому перебувати в умовах слідчого ізолятору, але в справі немає жодного документа, який підтверджує стан здоров`я ОСОБА_8 . Навпаки, ним, як захисником, доданий до матеріалів справи висновок спеціаліста від 29.04.2017 року №44 про те, що у ОСОБА_8 наявні легкі тілесні ушкодження та виписка з історії хвороби, з якої вбачається, що ОСОБА_8 знаходиться на лікуванні у нейрохірургічному відділенні комунального медичного закладу № 5 м. Запоріжжя з діагнозом черепно-мозкова травма. Слідчим суддею також не взято до уваги, що у ОСОБА_8 є малолітня дочка ОСОБА_19 , та він позитивно характеризується за місцем свого проживання.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та винести нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання начальника першого відділення Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_9 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 000084 від 16.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; захисника, який підтримав апеляційну скаргу; прокурора, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважала ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

У відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, його репутацію, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів.

Вищезазначена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні надав пояснення підозрюваний ОСОБА_8 , прокурор, слідчий, захисник та з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу в їх сукупності, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що зміст апеляційних вимог зводиться в більшій мірі до неправильної, на переконання захисника, оцінки слідчим суддею доказів на підтвердження вини ОСОБА_8 , однак насправді слідчим суддею не досліджувалось питання щодо вини підозрюваного (яке досліджується при розгляді провадження по суті), а на теперішній стадії процесу (вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу) перевірялися обставини щодо обґрунтованості підозри.

Практикою ЄСПЛ у справі «Екле проти Німеччини», визначено, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особі компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення».

Для визначення обґрунтованої підозри закон вимагає наявності обставин, що правопорушення, у якому підозрюється затриманий, повинно бути закріплено у кримінальному законі, та наявності фактів причетності особи до вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею належним чином перевірені доведеність наявної обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, у об`ємі як вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходячи із критеріїв «розумної підозри».

Виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити злочин, слідчий суддя оцінив надані стороною обвинувачення докази на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності. Відтак, ці доводи захисника є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що докази, зазначені в клопотанні і перелічені в ухвалі слідчого судді, на даній стадії процесу підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи слідчого є частково обґрунтованими, один із трьох заявлених у клопотанні ризиків (можливого впливу на потерпілого і свідків) на даний час існує.

З існуванням цього ризику погоджується і колегія суддів.

Правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , було скоєне за попередньою змовою групою осіб, при його скоєнні застосовувалась погроза застосування насильства щодо потерпілого. Серед осіб, які обґрунтовано підозрюються у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, фігурує ще невстановлена особа, з якою ОСОБА_8 , знаходячись на свободі, може контактувати, узгоджувати позицію, а також чинити тиск на потерпілого чи свідків. Ця обставина, на переконання колегії суддів, у сукупності із обґрунтованістю підозри і наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, додатково свідчить про неможливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу. Крім цього, апелянтом висновки слідчого судді на предмет існування ризику не оскаржуються взагалі.

Рішення слідчого судді не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що інша більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків.

Розмір застави слідчим суддею обґрунтовано не визначався з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України.

Доводи апелянта про порушення права на захист є необґрунтованими, адже в клопотанні про застосування запобіжного заходу було зазначено, що підозрюваний і захисник отримали копію цього клопотання з доданими матеріалами. Вказаний факт засвідчений їх підписами. В заявленому клопотанні захисника про надання для ознайомлення матеріалів провадження, при тому, що сторона захисту напередодні отримала клопотання і додані матеріали, а інші матеріали не долучались, необхідність цієї потреби не обґрунтовувалась, тому вважати рішення слідчого судді про відмову в задоволенні вказаного клопотання вочевидь не законним не можна. В будь-якому випадку навіть якщо вважати вказану обставину процесуальним порушенням, колегія суддів не може вважати його істотним та таким, що дає підстави скасування правильного по суті рішення слідчого судді.

Протокол передачі справи раніше визначеному складу суду від 31.03.2018 року відповідає вимогам Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ і підстав ставити під сумнів правильність внесення інформації до системи автоматизованого розподілу старшим розпорядником у колегії суддів не має.

Інших істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді також не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 01 квітня 2018 року, якою задоволено клопотання начальника 1-го відділення Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави, а саме з 29.03.2018 року до 27.05.2018 року включно залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4