Справа № 579/1869/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" жовтня 2018 р. місто Кролевець

Слідчий суддя Кролевецького районного суду ОСОБА_1 , розглянувши внесене слідчим ОСОБА_2 клопотання про арешт майна, в кримінальному провадженні № 0000369 яке внесене 02 жовтня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, та додані до клопотання матеріали,-

в с т а н о в и в:
Слідчий Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді Кролевецького районного суду із клопотання про арешт автомобіля «Урал» номерний знак НОМЕР_1 , погоджене прокурором.

Слідчий клопотання обгрунтовує тим, що 02 жовтня 2018 року в с.Червона Гірка Кролевецького району відбулося загорання транспортних засобів ВАЗ 2121 Нива, «Урал» та трактор Т-150, належних ОСОБА_3

02 жовтня 2018 року під час огляду місця події господарства, розташованого в АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: автомобіль «Урал» номерний знак НОМЕР_1 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_3 .

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу слідчого на те, що відповідно до ч. 1 ст. 194 КК України кримінально караним діянням визнається умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах. Тобто обов`язковою ознакою цього злочину є настання від знищення чи пошкодження майна шкоди у великих розмірах. За ч. 2 ст. 194 КК України передбачена відповідальність за те ж саме діяння, якщо воно має додаткові кваліфікуючі ознаки - вчинення шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, або із заподіянням шкоди в особливо великому розмірі, або в разі спричинення загибелі людей чи інших тяжких наслідків.

Таким чином, для притягнення особи до кримінальної відповідальності як за ч. 1, так і за ч. 2 ст. 194 КК України є обов`язковим встановлення настання від умисного знищення чи пошкодження майна шкоди у великих розмірах, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу цього злочину.

Відповідно до примітки 3 у статтях 185-191, 194 цього Кодексу у великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється нa рівні податкової соціальної пільги, визнaченої підпунктом 169.1.1 пyнкту 169.1 статті 169 рoзділу ІV податкового кодексу України, за змістом яких розмір соціальної пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

У клопотанні та доданих до нього документах відсутні будь-які докази щодо завдання матеріальної шкоди ОСОБА_3 у великих розмірах, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину за ч. 2 ст. 194 КК України та причинний зв`язок між шкодою і умисним знищенням майна шляхом підпалу.

Слідчий в клопотанні не довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 194 КПК України, а за змістом ч. 3 ст. 26, ч. 5 ст. 132 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом з поданням доказів обставин, на які вони посилаються.

Заходами забезпечення кримінального провадження є серед іншого арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути серед іншого зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

При цьому, слідчий в порушення вимог ст.171 КПК України у клопотанні не вказує мету відповідно до положень ст.170 КПК України, а згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Вказане свідчить про те, що слідчий не конкретизує підставу, не зазначає мету та відповідне обґрунтування необхідності арешту автомобіля «Урал» номерний знак НОМЕР_1 .

Слідчим не надано доказів подачі цивільного позову, незважаючи на те, що в клопотанні зазначено метою арешту є забезпечення цивільного позову.

Така мета арешту майна, як зазначено слідчим у клопотанні призначення експертизи ч.2 ст.172 КПК України не передбачена.

Слідчий в порушення п.3 ч.2 ст.171 КПК України не зазначив у клопотанні про арешт майна конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження ОСОБА_3 автомобілем «Урал» номерний знак НОМЕР_1 .

Крім того, слідчий в порушення п.4 ч.2 ст.171 КПК України до клопотання не додав оригінали або копії документів або інші матеріали, які підтверджують право власності або володіння трактором автомобіль «Урал» номерний знак НОМЕР_1 , що належить арештувати.

Згідно з ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З врахуванням викладеного, вважаю необхідним клопотання слідчого Кролевецького ВП ГУНП про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000369 від 02.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, повернути прокурору та встановити строк для усунення недоліків строком сімдесят дві години.

Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу слідчого на те, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.100, 171, ч.3 ст.172, 309 КПК України,-

у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 про накладення арешту на автомобіль «Урал» номерний знак НОМЕР_1 у кримінальному провадженні №0000369 від 02 жовтня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, повернути начальнику Кролевецького відділу Шосткинської місцевої прокуратури Сумської області та встановити строк для усунення недоліків строком сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1