Номер провадження 1-кс/643/4529/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.10.2018 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0005432 від 29.09.2018 за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, має двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2015 р.н. та ОСОБА_8 , 2017 р.н., не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає в АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: в період з 22.09.2018 по 29.09.2018 через відсутність місця проживання в м. Харкові ОСОБА_6 тимчасово мешкав у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та у нього виник злочинний умисел, направлений на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_9 з корисливих мотивів. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_6 , у вказаний період часу, точна дата та час в ході слідства не встановлені, діючи умисно, з метою незаконного збагачення за рахунок злочинної діяльності, усвідомлюючи протиправність своїх дій, знаходячись на кухні вказаної квартири, застосував фізичну силу до ОСОБА_9 й повалив останню на підлогу. Після того, усвідомлюючи, що ОСОБА_9 в силу свого похилого віку не зможе чинити опір, наступив ногою на шию останньої, перекривши їй органи дихання, та чекав доки вона перестане подавати ознаки життя, в наслідок чого потерпіла померла на місці вчинення злочину.

Далі, ОСОБА_6 , упевнившись, що ОСОБА_9 померла, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, заволодів телевізором, ванною, ліжком та металевими виробами, які перебували в квартирі й належали потерпілій ОСОБА_9 і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
01.10.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів.

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину, ті факти, що підозрюваний, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину й суворості передбаченого покарання може переховуватись від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як не має законних джерел доходу та засобів для існування, незаконно впливати на свідків, з якими ще не проведено всіх необхідних слідчих дій, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, просить застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В суді прокурор висловився про обґрунтованість клопотання та наполіг на його задоволенні.

ОСОБА_6 заявив, що інкримінованого йому злочину не вчиняв, із зізнанням до правоохоронних органів не з`являвся, а фактично був затриманий правоохоронцями та доставлений до відділу поліції. Обставини написання зізнання не пам`ятає, так як на момент затримання перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, викладені у зізнанні обставини не відповідають дійсності. Просив відмовити в задоволенні клопотання через його безпідставність та необґрунтованість.

Захисник зазначив, що підозра його підзахисного у вчинення особливо тяжкого злочину не є обґрунтованою, докази його причетності до вчинення інкримінованого йому злочину відсутні, а дані, отримані під час огляду місця події, під час якого фактично відбувся обшук квартири, де виявлений труп потерпілої, не можуть братись судом до уваги, так як отримані з порушенням передбаченого законом порядку проведення даної слідчої дії. Жодного медичного документу, який би вказував на ознаки насильницької смерті потерпілої прокурором не надано. Протокол затримання ОСОБА_6 не можна вважати законним, так як зазначена в ньому підстава затримання, а саме сукупність очевидних ознак на місці події вказують на те, що саме ця особа вчинила злочин, відсутня. Підозра фактично базується лише на даних, отриманих під час пред`явлення ОСОБА_6 для впізнання свідку, отже її не можна вважати обґрунтованою. З погляду на викладене, враховуючи відсутність будь-яких з перелічених прокурором ризиків, беручи до уваги особистість ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання в м. Харкові, утримує двох малолітніх дітей, раніше не судимий захисник просив відмовити в задоволенні клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне: як особистість ОСОБА_6 характеризується наступним чином: не судимий, одружений, має двох малолітніх синів, 2015 та 2017 року народження, не працює, в м. Харкові мешкає без реєстрації місця проживання, підозрюється в скоєнні злочину, який класифікується як особливо тяжкий і передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі

Підозра ОСОБА_6 на теперішній час обґрунтована показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка під час проведення слідчої дії пред`явлення особи для впізнання вказала на ОСОБА_6 як на особу, яка знаходилась в квартирі потерпілої під час виявлення трупу останньої та зникла звідти після того, як була викрита; даними, зафіксованими в протоколі огляду місця події та трупу від 29.09.2018, в ході якого в квартирі потерпілої виявлені та вилучені належні ОСОБА_6 документи.

Доводи сторони захисту щодо недопустимості протоколу огляду місця події як доказу не ґрунтуються на законі, так як діючим кримінально-процесуальним законодавством передбачена можливість проникнення до житла чи іншого володіння особи та проведення невідкладних слідчих дій до постановлення відповідної ухвали слідчим суддею. Питання щодо допустимості отриманих під час таких слідчих дій доказів мають вирішуватись у наступних стадіях кримінального провадження.
З погляду на викладене посилання на необґрунтованість підозри не може бути сприйняте судом як підстава для відмови в задоволенні клопотання, так як ступінь доведеності підозри на цьому етапі провадження не є виключною обставиною, що впливає на обрання запобіжного заходу, оскільки встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається. Такі висновки суд робить опираючись на рішенні Європейського суду з прав людини у справі Чеботар проти Молдови від 13.11.2007.
Відсутність, на думку сторони захисту, будь-якого з ризиків, зазначених стороною обвинувачення, також не відповідає дійсності. Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа Ілійков проти Болгарії від 26.07.2001), а в разі доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення останньому загрожує, крім іншого, довічне позбавлення волі, що дозволяє зробити висновок про існування, що найменше, ризику переховування підозрюваного від слідства та суду.
Не є безпідставним і твердження прокурора про існування ризику незаконного впливу на свідків та інших учасників процесу, так як з останніми на теперішній час не виконано всіх необхідних слідчих дій, не допитані всі особи, які можуть мати інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення.
Вказане вище дає судові підстави стверджувати, що ризики, зазначені слідчим як підстава для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існують, обрання більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам.

Згідно п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає клопотання цілком обґрунтованим, докази, надані слідчим та прокурором, доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто клопотання повинно бути задоволено.

Моментом фактичного затримання ОСОБА_6 суд вважає 13:00 годину 01.10.2018 час, коли ОСОБА_6 відповідно до протоколу затримання прибув до Московського ВП ГУНП в Харківській області з повинною та зізнався у вчиненні злочину, так як саме з цього часу останній залишався поряд із уповноваженою службовою особою.

Згідно положень ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення розміру застави суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193-194, 196-198, 309, 372,395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27 строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 13:00 години 01.10.2018.

Строк дії ухвали до 29.11.2018.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «____»_________2018 року о ________ годині.