ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2018 м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження № 521/6148/18 щодо:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Центрального районного суду міста Одеси від 27.12.1989 року за ст. 101 ч.1 КК України (в ред. 1960 року) до 2 років позбавлення волі;

- вироком Одеського обласного суду від 08.02.1993 року за ст. 86-1, 86 ч.3 КК України (в ред.. 1960 року) до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

(відповідно до ст. 89 КК України судимість погашена),

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

11 лютого 2018 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні під`їзду будинку, розташованого на АДРЕСА_3 , а саме: на першому поверсі біля вхідних дверей квартири за АДРЕСА_4 , діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, розуміючи противоправний характер своїх дій, переслідуючи злочинний умисел направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , озброївшись невстановленим предметом колото-ріжучої дії, утримуючи його у правій руці, наніс останньому один удар в область поперечної області зліва та один удар в область правого передпліччя, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: одного колото-різаного поранення поперекової області зліва проникаючого в черевну порожнину з пораненням діафрагмальної поверхні селезінки, яке супроводжувалось крововиливом у черевну порожнину, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, та одне сліпе колото-різане поранення м`яких тканин лівого плеча, яке не було небезпечними для життя, та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст. 121 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому, надав пояснення, які співвідносяться з обставинами вчинення злочину, викладеними у обвинувальному акті.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує як злочин, передбачений ч.1 ст. 121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст.ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого у вчинені злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Крім того, суд враховує те, що ОСОБА_6 раніше вже був засуджений за тотожний злочин і ця обставина свідчить про тенденцію до вчинення обвинуваченим злочинів проти здоров`я громадян і небажання вставати на шлях виправлення.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_6 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, наявність пом`якшуючої покарання обставини, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 не можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, але з мінімальним строком, передбаченим санкцією ст. 121 ч.1 КК України.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України до обвинуваченого судом не встановлено.

Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп.2 п.4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, в тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, суд вважає за необхідне, з метою забезпечення виконання вироку і наявності ризиків вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, обрати до набрання вироком законної сили, ОСОБА_6 запобіжний заход у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний заход у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з дати фактичного взяття його під варту.

Речовий доказ: металевий ніж знищити.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_10