Справа № 740/3364/17 провадження № 11-кп/795/636/2018 Категорія - ч.1 ст.122 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду, кримінальне провадження № 0000968 від 14 липня 2017 року за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2018 року,

про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ніжина Чернігівської області,

яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України.

з участю:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просила скасувати вирок суду першої інстанції і закрити кримінальне провадження.

Вироком Носівського районного суду Чернігівської області від

19 квітня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі пункту «ґ» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 звільнена від відбування призначеного за цим вироком покарання у зв`язку з амністією.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 1500 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди та 717,10 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, обвинувачена ОСОБА_6 зазначила, що вирок суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведеності її винуватості в суді і вичерпані всі можливості їх отримання. Вказала, що вину свою не визнає, сварка дійсно з потерпілою у неї була, але удари їй ні сапою, ні чим іншим у будь-якій спосіб вона не наносила. Зазначала, що суд не звернув уваги і не надав оцінки тому, що потерпіла звернулась з заявою до поліції лише через три неділі від дати події, тоді, коли вона сама звернулась до поліції на неправомірні дії потерпілої та її синів. Під час звернення до травматолога потерпіла не заявляла, що перелом стався в результаті нападу. Суд залишив поза увагою показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були очевидцями сварки і вона удари не наносила. Суд не звернув уваги, що згідно судово-медичної експертизи на тілі та руці потерпілої відсутні різані рани. Крім того, задовольняючи цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, суд порушив вимоги частини 4 статті 128 КПК України, тобто розглянув позов з неоплаченим судовим збором.

В поданих запереченнях прокурор та потерпіла просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Судом першої інстанції, встановлено, що 19 червня 2017 року близько 18 години ОСОБА_6 перебувала біля подвір`я будинку АДРЕСА_2 , з мотивів неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , кинула велосипед на ліву ногу ОСОБА_8 , чим завдала останній легкі тілесні ушкодження у вигляді гематоми та садна лівої гомілки, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, після чого умисно нанесла два удари металевою частиною гострого краю сапи по зап`ястку правої руки ОСОБА_8 , чим завдала останній тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинили розлад здоров`я на строк більше ніж 21 добу, у вигляді закритого перелому голівки п`ятої п`ясної кістки зі зміщенням.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченої, яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора, котра вважала апеляційну скаргу обвинуваченої такою, що не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Статтею 370 КПК України, визначено, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Обвинувачена ОСОБА_6 винною себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнала. Не оспорюючи факту сварки, заперечувала спричинення потерпілій ОСОБА_8 будь-яких тілесних ушкоджень.

Разом з тим, незважаючи на не визнання вини обвинуваченою ОСОБА_11 , її вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, повністю доведена в суді першої інстанції зібраними під час досудового і судового слідства доказами, які були оцінені судом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно показань потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що вона знайома з обвинуваченою та останнім часом між ними склались неприязні стосунки. 19 червня 2017 року вона їхала на велосипеді на свій город, зустріла ОСОБА_6 на дорозі, між ними виникла сварка, в ході якої обвинувачена кинула велосипед їй на ноги, взяла у руки сапу та завдала нею удар, захищаючись, вона виставила перед собою руку, і удар сапою припав їй на зап`ясток. У той же день вона зверталась у травматологічне відділення, отримала медичну допомогу, розпочала лікування. Заяву в поліцію подала пізніше, бо не бажала, щоб ОСОБА_6 притягли до кримінальної відповідальності.

Аналогічні показання про обставини отримання тілесних ушкоджень потерпіла давала в ході досудового розслідування і згідно слідчого експерименту, за участю потерпілою ОСОБА_8 остання розповіла про розвиток подій, детально та послідовно продемонструвавши механізм нанесення їй обвинуваченою ОСОБА_6 тілесних ушкоджень (а.к.п. 105-106).

Ці показання потерпілої також узгоджуються і з висновками експерта № 153 від 13 липня 2017 року, який був досліджений в суді першої інстанції, відповідно до якого, по механізму спричинення тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому голівки п`ятої п`ясної кістки зі зміщенням, а також гематома та садна лівої гомілки, могли утворитись в наслідок ударів тупим предметом (предметами), з елементами тиснення, тертя-ковзання (а.к.п. 109 111).

Показання потерпілої ОСОБА_8 про спричинення їй обвинуваченою ОСОБА_6 тілесних ушкоджень узгоджуються з показаннями, допитаних в суді першої інстанції, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , згідно яких, останні були безпосередніми очевидцями подій, які розгортались 19 червня 2017 року між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_6 , зокрема, що остання тримала у руках сапу, рубала нею потерпілу, яка виставила руку та захищалась.

Таким чином, наведені вище показання потерпілої та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 спростовують твердження обвинуваченої про її невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

Із показань свідків, які також були допитані в судовому засіданні суду першої інстанції, ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , і на які в своїй апеляційній скарзі посилається обвинувачена, вбачається, що вони бачили сварку між потерпілою та обвинуваченою.

Доводи обвинуваченої про те, що остання лише сварилася з потерпілою та не спричинила їй тілесних ушкоджень, судом першої інстанції перевірялись, та з огляду на наявні докази у кримінальному провадженні не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, дії обвинуваченої ОСОБА_6 за частиною 1 статті 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфіковано місцевим судом правильно.

З огляду на наведене, судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а в сукупності доказів з достатності взаємозв`язку.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції у відповідності до вимог статті 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, особу винної, її характеристику за місцем проживання, вік, стан здоров`я, сімейне положення, поведінку у побуті, її соціальні зв`язки, обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання та обґрунтовано дійшов висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі з ізоляцією обвинуваченої та поміщення її до кримінально виконавчої установи закритого типу в межах санкції, яка визначена частиною статті за інкриміноване кримінальне правопорушення, яке є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Пункт «ґ» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» 22.12.2016 № 1810-VIII, застосований щодо ОСОБА_6 правильно, згідно її заяви про звільнення від покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом вона досягла пенсійного віку, як про те зазначено у вироку суду першої інстанції.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, підставою для проведення судово - медичної експертизи ОСОБА_8 була постанова слідчого СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 14.07.2017, ухвалена після одержання 13.07.2017 заяви потерпілої ОСОБА_8 та внесення 14.07.2017 за цією заявою відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань (а.к.п. 99,104,107).

Зі змісту висновку судово-медичної експертизи вбачається, що предметом дослідження був запис травматолога з медичної картки в тому, що ОСОБА_8 19.06.2017 о 20:20 годині звернулась до травматологічного відділення. Обставини та місце травми: зі слів хворої 19.06.20176 близько 18:30 годині під час руху на велосипеді напала зненацька сусідка (вдарила велосипед. Потім сапою. Д/З закритий перелом голівки 5 п`ясної кістки правої кісті з зміщенням уламків.

Запис травматолога з медичної довідки в тому, що ОСОБА_8 23.06.2017 звернулась до травматологічного відділення. Обставини та місце травми: 5 днів тому побила сусідка (а.к.п. 110)

Відповідно пункту 10 частини 1 статті 56 КПК України, потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Згідно частини 1 та частини 5 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення.

Розгляд судом першої інстанції позовних вимог потерпілої про відшкодування завданої злочином моральної шкоди без сплати судового збору не є підставою для визнання необґрунтованості рішення суду в цій частині.

Порушень кримінального процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченої, на кваліфікацію її дій та необґрунтованість призначеного покарання, не вбачається.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2018 року, залишити без задоволення.

Вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2018 року щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4