Справа № 444/1774/18
Провадження № 1-кп/444/199/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Жовква кримінальне провадження № 0000769 від 06.06.2018 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Зарудці Жовківського району Львівської області, зареєстрована і проживає : АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, освіта середня, раніше не судима, не працює, у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

27 травня 2018 року, близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на території літнього майданчику, що розташований у м. Жовква, на площі Вічевій, Львівської області, умисно, таємно, з корисливих мотивів, незаконно заволоділа банківською картою «Ощадбанк Соціальна» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , і являється офіційним документом, після чого покинула місце вчинення злочину, а викраденим документом розпорядилася на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми діями вчинила викрадення офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.
Окрім цього, 27 травня 2018 року о 16 годині 58 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись у м. Жовква, вул. Воїнів УПА, будинок № 2, біля приміщення банку «Ощадбанк», маючи умисел на крадіжку чужого майна, таємно, з корисливих мотивів, скориставшись банкоматом «Ощадбанк» використала банківську карту «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 , та викрала із неї грошові кошти в сумі 1000 гривень, після чого залишила місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
23 червня 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення.

Така угода відповідає вимогам ст. 469, 472 КПК України. Угода про примирення містить положення про те, що обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, узгоджують вид і розмір покарання за ч. 1 cт. 357 КК України у вигляді штрафу розміром 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п ятсот десять) гривень, за ч. 1 cт. 185 КК України у вигляді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. На підставі cт. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п ятдесят) гривень.
Обвинувачена та потерпіла розуміють наслідки ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 ствердив добровільність укладення угоди про примирення між нею та потерпілою, просила її затвердити і призначити їй узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення їй зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення між нею та обвинуваченою ОСОБА_4 , і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання із врахуванням ст. 70 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, висновок прокурора, суд приходить до висновку, що угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 слід затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 1, ст. 357 ч. 1 КК України. Вказані злочини відносяться до злочинів середньої та невеликої тяжкості.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про примирення добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та характеристиці особи обвинуваченої. Разом з тим суд враховує, що завдана матеріальна шкода відшкодована повністю.

Керуючись ст. 314, 370, 374, 384, 424, 469, 471-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду, укладену 23 червня 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 про примирення у кримінальному провадженні № 0000769, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 06.06.2018 року.

ОСОБА_4 , визнати винною і засудити :

-за ч. 1 cт. 357 КК України до штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п ятсот десять) гривень,
-за ч. 1 cт. 185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Відповідно до cт. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 штраф розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п ятдесят) гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченою, потерпілою виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення Апеляційним судом Львівської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору.

Суддя ОСОБА_1