Справа № 296/4687/18
УХВАЛА
Іменем України

18 травня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу УСБУ в Житомирській області капітана юстиції ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Управління СБ України в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000049 від 12.04.2018 за ознаками одержання, за попередньою змовою групою осіб, неправомірної вигоди службовими особами, які займають відповідальне становище, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження встановлено, що в березні 2018 року начальник Державної установи «Катеринівська виправна колонія № 46» Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою з заступником начальника відділу з соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючись корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, висловили вимогу засудженому, що відбуває покарання у даній установі, про надання їм неправомірної вигоди у вигляді «гуманітарної допомоги на користь державної установи» на загальну суму 2 000 доларів США. Вказані грошові кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вимагали за зняття дисциплінарних стягнень та надання заохочень засудженому для подальшого вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення останнього.

В подальшому, 20.04.2018 на номер банківської картки НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , в якості неправомірної вигоди перераховано частину з вищевказаної суми, а саме 18083,50 грн. яка була зазначена в накладній від ФОП ОСОБА_7 . Вказаний номер картки та накладну надав ОСОБА_5

04.05.2018 року в службовому кабінеті начальника Державної установи «Катеринівська виправна колонія № 46» ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_4 надав видаткову накладну на загальну суму 26145 гривень в якій було написано від руки номер банківської карти НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 та на який потрібно перерахувати вищевказані грошові кошти.

В подальшому, 16.05.2018 на номер банківської картки НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , в якості неправомірної вигоди перераховано вищевказану суму, а саме 26145 грн.

Того ж дня, 16.05.2018, в ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, громадянин ОСОБА_6 добровільно надав органу досудового розслідування належну йому платіжну картку ПАТ КБ «Приватбанк» з номером НОМЕР_1 .

Зазначена річ має суттєве значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, так як може бути предметом, засобом чи знаряддям кримінального правопорушення та містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, тобто містить ознаки речових доказів.

Слідчий та власник майна про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності -також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з вимогами ч. 2 ст 84 КПК України, речові докази є одним з джерел доказів у кримінальному провадженні, а обставини їх отримання, використання, тощо, згідно з ст.91 КПК України, являються подією кримінального правопорушення, яка підлягає доказуванню.

Таким чином, на даний час, в органу досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження такого майна, виникла необхідність в накладенні на нього арешту, так як незастосування зазначеного засобу забезпечення кримінального провадження, може призвести до негативних наслідків, які можуть перешкодити такому провадженню, забезпеченню цивільного позову чи конфіскації майна.

Згідно із ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Зі змісту п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України слідує, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів - щодо майна, будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали з викладених у ньому підстав, просили його задовольнити.

Згідно із ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що існує достатня сукупність підстав та розумних підозр вважати що вказане майно є доказом злочину та містить ознаки речових доказів у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170, 172-173, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчої групи слідчого відділу УСБУ в Житомирській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на платіжну картку ПАТ КБ «Приватбанк» з номером НОМЕР_1 , надану громадянином ОСОБА_6 , з забороною її використання та розпорядження.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1