Провадження № 11-кп/792/383/18
Справа № 688/819/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: на ухвалу суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2018 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 10 квітня 2018 року, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 10 квітня 2018 року в задоволенні спільного клопотання ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» та спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації про заміну засудженому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Калуш Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з освітою середньою, одруженого, до арешту не працювавшого, маючого на утриманні 1 малолітню дитину, мешканцю АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

невідбутої частини строку покарання на більш м`яке покарання відмовлено.

За ухвалою суду, начальник ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» спільно із головою спостережної комісії при Шепетівській районній держадміністрації звернулися до суду з клопотанням про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким, посилаються на те, що засуджений відбув необхідні для застосування ст. 82 КК України 1/2 призначеного судом строку покарання, характеризується позитивно, а тому він заслуговує на заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, місцевий суд мотивував своє рішенням тим, що засуджений ОСОБА_7 відбув частину покарання, за яке можливе застосування заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким. Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Висновок про становлення засудженого на шлях виправлення повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або протягом значної частини цього строку.

Проте, як видно з оглянутих матеріалів справи, відмічалося задовільне ставлення засудженого до виконання робіт із самообслуговування та благоустрою колонії, але таке, яке потребує контролю, що не відмічено у характеристиці; ставлення засудженого до спорту та фізичної культури негативне, заняття фізкультурою і спортом не виконувалось; на протязі 2015 та 2016 років не приймав участі у програмах диференційованого виховного впливу. Переведенню до дільниці соціальної реабілітації, у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким та в умовно-достроковому звільненню від покарання щодо засудженого було відмовлено.

Тому суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення, а тому невідбута частина покарання у вигляді позбавлення волі не може бути замінена більш м`яким покаранням.

В апеляційній скарзі, засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 10 квітня 2018 року та постановити ухвалу про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст.82 КК України.

При цьому вказує, що при постановленні ухвали суд не взяв до уваги позитивну характеристику на засудженого. В ухвалі невірно зазначено, що ОСОБА_7 негативно ставиться до фізичної культури та спорту.
Засуджений систематично виконує всі законні вимоги адміністрації установи, про що свідчить відсутність накладених на нього стягнень. Весь період відбування покарання ОСОБА_7 працює, про що також зазначено в характеристиці. Крім того звертає увагу на те, що до закінчення відбуття покарання залишився не тривалий термін.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_7 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання (п.3 ч.4 ст.82 КК України).

Згідно роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму тощо.

Суд першої інстанції правильно встановив, що засуджений ОСОБА_7 відбув частину покарання, за яке можливе застосування заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

Разом з тим, з матеріалів справи видно, що відмічалося задовільне ставлення засудженого до виконання робіт із самообслуговування та благоустрою колонії, але таке, яке потребує контролю; ставлення засудженого до спорту та фізичної культури негативне, заняття фізкультурою і спортом не виконувалось; на протязі 2015 та 2016 років не приймав участі у програмах диференційованого виховного впливу.

20 квітня 2016 року засудженому ОСОБА_7 відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації (по відбуттю 1/3 строку покарання), як такому, що не стає на шлях виправлення.

Заміні невідбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками засуджений підлягав після 24 січня 2017 року (по відбуттю строку покарання), проте відмовлено 01 лютого 2017 року, як такому, що не став на шлях виправлення.

Умовно-достроковому звільненню від покарання за формальними ознаками підлягав після 24 листопада 2017 року (по відбуттю 2/3 строку покарання), відмовлено 28 листопада 2017 року, як такому, що не довів свого виправлення.

Враховуючи викладені обставини суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення, а тому невідбута частина покарання у вигляді позбавлення волі не може бути замінена більш м`яким покаранням.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що при постановленні ухвали суд не врахував позитивну характеристику на засудженого.

Суд першої інстанції при вирішенні питання щодо клопотання про заміну невідбутої частини строку покарання на більш м`яке покарання взяв до уваги позитивну характеристику на засудженого але й також врахував інші обставини, які свідчать про те, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення.

Доводи апеляційної скарги про те, що засуджений систематично виконує всі законні вимоги адміністрації установи, про що свідчить відсутність накладених на нього стягнень; весь період відбування покарання ОСОБА_7 працює, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки висновок суду про не доведеність виправлення засудженого ОСОБА_7 базується на всебічному врахуванні даних про його особу, поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній колонії.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 10 квітня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини строку покарання на більш м`яке покарання залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим - в цей строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2