УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду №17 м. Слов`янська клопотання старшого слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_3 за кримінальним провадженням № 0000975 від 11.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Краматорськ Донецької області, громадянина України, українця, судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду звернувся старший слідчий СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Слов`янської місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З клопотання вбачається, що на початку травня 2018 року (більш точну дату встановити під час досудового розслідування не надалося можливим) ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою здійснення незаконної порубки дерев, усвідомлюючи, що самостійно він не має фізичної можливості реалізувати свій злочинний умисел, але бажаючи його реалізації, запросив ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та інших невстановлених під час досудового розслідування осіб, допомогти йому виконати роботи з порубки та вантаження дерев, що находяться на землях сільськогосподарського призначення державної власності на території Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області, запевнивши їх в тому, що в нього маються документи на правомірність проведення цих робіт. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на здійснення незаконної порубки дерев з початку травня 2018 року та по 11 травня 2018 року, ОСОБА_6 , отримавши згоду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та інших невстановлених під час досудового розслідування осіб, на виконання робіт з порубки та вантаження пиляних дерев, привіз їх на територію полезахисної лісосмуги на землях сільськогосподарського призначення державної власності на території Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області між земельними ділянками з кадастровими номерами :02:000:0541 та :02:000:1209. Знаходячись на зазначеному місці в зазначений час ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх діянь, не маючи лісорубного квитка (ордера), який засвідчує законність здійснення порубки, указав ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та іншим невстановленим під час досудового розслідування особам на місце порубки дерев та на дерева, які необхідно зрубати, після чого передав їм заздалегідь приготовлений інструмент - знаряддя правопорушення дві, невстановлені під час досудового розслідування, ланцюгові бензопили, які в порушення Законів України «Про охорону навколишнього природного середовища», здійснили незаконну рубку 71 го сиро ростучих дерева, з яких 1 сухостійне. В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , що виразились у незаконній порубці дерев до ступеня припинення росту на землях сільськогосподарського призначення державної власності на території Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області, які є державною власністю та знаходились у полезахисній лісосмузі за межами населеного пункту, а саме 70 живих дерев породи ясень та клен : відповідно середніми діаметрами 10 і менш як 15 дерев; 10,1-14 см 7 дерев; діаметром 14,1 18 см 7 дерев; діаметром 18,1 22 см 5 дерев; 22,1 26 см 1 дерев; 26,1 30 см 9 дерев; 30,1 34 см 8 дерев; 34,1 38 см 5 дерев; 38,1 42 см 7 дерев; 42,1 46 см 3 дерева; 46,1 50 см 3 дерева, а також 1 сухостійного дерева середнім діаметром 22,1-26, державі заподіяна матеріальна шкода у загальному розмірі 250 935, 14 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, тобто незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, вчинена повторно.

12.06.2018 року ОСОБА_6 оголошено у розшук.
14.06.2018 року ОСОБА_6 затримано та поміщено до ІТТ до вирішення питання для обрання запобіжного заходу.
Слідчий в клопотанні зазначає, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки наслідки та ризик втечі для нього у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечні та обтяжливі, ніж покарання та процедура його відбування. Крім того вказує, що підозрюваний, може незаконно впливати на свідків спонукаючи їх до зміни наданих небажаних для нього свідчень, а також надання бажаних свідчень у подальшому чи давання завідомо неправдивих свідчень.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення слідчого та прокурора, які підтримали клопотання та просили його задовольнити, а також думку підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_10 які просили обрати більш м`який запобіжний захід, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Згідно із п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При вирішенні питання про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених устатті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події, а саме полезахисної лісосмуги на землях Андріївської сільської ради;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який зазначив, що чоловік на ім`я ОСОБА_12 запропонував йому роботу з порубки дерев;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що чоловік на ім`я ОСОБА_12 , упізнаний нею як ОСОБА_6 запропонував їй роботу з вантаження пиляних дерев, та організував доставку її та інших осіб на місце здійснення порубки дерев;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що чоловік на ім`я ОСОБА_12 , упізнаний ним як ОСОБА_6 запропонував йому роботу з вантаження пиляних дерев, та організував доставку його та інших осіб на місце здійснення порубки дерев;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , в яких зафіксовано факт упізнання ними ОСОБА_6 ;

-протоколами проведення слідчих експериментів за участю ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Разом з тим суд не відхиляє доводів ані підозрюваного на свою користь, ані сторони захисту на його користь, крім того враховує суспільний інтерес у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Відповідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків,

постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При вирішенні питання про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.

Згідно ч.3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зазначають, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідчий суддя зазначає, що доводи сторони обвинувачення про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду достатнім обсягом доказів не підтверджені, оскільки жодних письмових відомостей та доказів, що підозрюваного належним чином повідомляли про явку до органу досудового слідства матеріали клопотання не містять і з цих підстав слідчим суддею до уваги не приймаються.
Слідчим суддею також беруться до уваги відомості про особу підозрюваного, наявність в нього тяжкого захворювання, а також міцність соціальних зв`язків як за місцем проживання так і в соціально трудовій сфері.
Аналізуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до переконання, що під час судового засідання слідчим та прокурором хоч і було частково доведено наявність зазначених в клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак ними не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам?у зв`язку з чим слідчий суддя, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про часткове задоволення клопотання та про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки слідчим та прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло, та зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду до Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, Слов`янської місцевої прокуратури, Слов`янського міськрайонного суду.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в достатній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,179, 181,194 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти в залі суду - негайно.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, тобто з 15.06.2018 року до 15.08.2018 року, заборонивши йому цілодобово залишати житло.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до СВ Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області та до Слов`янського міськрайонного суду; не відлучатися з м. Краматорська Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; заборонити зустрічатись зі свідками даного кримінального правопорушення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Слов`янський ВП ГУНП в Донецькій області.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконання після її проголошення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить два місяці по 15.08.2018 року включно, якщо строк домашнього арешту не буде продовжено.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно, після її проголошення.

Слідчий суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1