Ухвала
Іменем України
01 жовтня 2018 року

м. Київ
справа № 263/11100/18

провадження № 51-8878 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 , яку він називає заявою, на судові рішення,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 липня 2018 року повернуто скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Донецької області на підставі пункту 2 частини 2 статті 304 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 13 серпня 2018 року скасовано ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 червня 2018 року, якою скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000128 було йому повернуто. Постановлено нову ухвалу, якою провадження за скаргою ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000128 направлено до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 серпня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 щодо зобов`язання прокурора вчинити певні дії.
Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_4 убачається, що він не погоджується з судовими рішеннями.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Крім того згідно з частиною 5 статті 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону ОСОБА_4 не дотримався.
Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_4 вбачається, що він неодноразово подавав скарги на бездіяльність прокурора, про що свідчать його посилання в касаційній скарзі на такі рішення: ухвала слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 липня 2018 року, ухвала Апеляційного суду Донецької області від 13 серпня 2018 року, ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 серпня 2018 року та рішення від 29 травня 2018 року.
Однак з касаційної скарги ОСОБА_4 не вбачається, яке, з цих перерахованих ним рішень, є, на його думку, незаконним та яке рішення є предметом оскарження. До того ж ОСОБА_4 , посилаючись на рішення від 29 травня 2018 року, не зазначає назву суду та не додає його до касаційної скарги. Також ОСОБА_4 не додає до касаційної скарги копію рішення Апеляційного суду Донецької області від 13 серпня 2018 року, на яке він посилається у своїй касаційній скарзі.
Відповідно до інформації наданої Апеляційним судом Донецької області, ухвали слідчих суддів Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 липня 2018 року та Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 серпня 2018 року в апеляційному порядку не переглядались.

При цьому відповідно до частини 2 статті 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Крім того, згідно із частиною 4 статті 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Тобто, предметом розгляду у вказаному касаційному провадженні може бути ухвала апеляційного суду, яка перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.
Отже, вказана невизначеність та суперечності в касаційній скарзі ОСОБА_4 позбавляє суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження за його касаційною скаргою та прийняти остаточне рішення за наслідками її розгляду.

До того ж у відповідності до статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є :
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Однак зміст касаційної скарги ОСОБА_4 зводиться до вільних пояснень щодо сфабрикованого, на його думку, кримінального провадження щодо нього, незаконних дій прокурора, слідчого та суду, без врахування підстав для скасування або зміни судових рішень.

Так, у відповідності до статті 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
- залишити судове рішення без змін, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення та призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.

Водночас у касаційній скарзі ОСОБА_4 не ставить вимог щодо перерахованих ним судових рішень та, як вже зазначалося, не визначився з предметом оскарження.Одночасно просить касаційний суд зафіксувати цю заяву, як від потерпілого, витребувати з прокуратури його звернення до Генеральної прокуратури України, зобов`язати Генеральну прокуратуру України внести дані про визнання його потерпілим в Єдиний реєстр досудових розслідувань. Тобто такі вимоги викладені не у відповідності до положень статті 436 КПК та повноважень касаційного суду.
Також касаційна скарга засудженого адресована до Верховного Суду України, в той час, коли відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року), судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Таким чином, недодержання ОСОБА_4 вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на судові рішення залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3