справа № 440/2201/13-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2018 року Бродівський районний суд Львівської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Броди кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000499 від 27.08.2013 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.2 ст.296 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Старий Милятин Буського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, суд,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Бродівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.122, ч.2 ст. 296 КК України та ОСОБА_6 за ч.2 ст.296 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 26 серпня 2013 року, приблизно в 22:30 год., в групі осіб з ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та, знаходячись в приміщенні кафе - бару «Лаванда», що в селі Ріпнів Буського району Львівської області, агресивно відреагували на зауваження бармена ОСОБА_7 , з приводу завершення роботи бару та розпочали словесний конфлікт з останньою, на зауваження не реагували. На прохання ОСОБА_7 , до бару прийшов власник ОСОБА_8 , який намагався заспокоїти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та попросив їх вийти на вулицю та намагався зачинити двері бару, однак, останні почали безпричинно стукати у двері бару та відчиняти їх, не даючи змоги зачинити двері зсередини, під час чого пошкодили їх, а відчинивши двері, ОСОБА_5 , наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_9 , від чого останній впав на підлогу, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 почали наносити йому удари по тілу, під час яких ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження. Хуліганські дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 тривали на протязі однієї години і були припинені ОСОБА_10 , яка прийшла до приміщення бару та почала кричати.

Стороною обвинувачення вказані дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфіковано по ч.2 ст.296 КК України, тобто порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб.

Також ОСОБА_5 26 серпня 2013 року приблизно в 22:30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та, знаходячись в приміщенні кафе - бару «Лаванда», що в селі Ріпнів Буського району Львівської області, під час вчинення хуліганських дій, завдав декілька ударів ногою ОСОБА_8 , внаслідок чого заподіяв, згідно з висновком судово - медичної експертизи, перелом лівої руки, який відноситься до середнього ступеня тяжкості.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковано по ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання, щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України. Відповідно до мотивів, наведених захисником в клопотанні про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст. 296 КК України на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження з цих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_5 , не дивлячись на те, що вину свою у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнав, підтримав у судовому засіданні клопотання захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, надав на це свою згоду та вказав, що правові наслідки такого звільнення йому роз`яснені та зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні подав заяву про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та просить закрити кримінальне провадження.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання, так як строк притягнення до кримінальної відповідальності закінчився і такий строк не зупинявся та не переривався.

Потерпілий та його представник не заперечували щодо задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Згідно п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно ч. 3 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122, ч.2 ст.296 КК України є злочинами середньої тяжкості, оскільки відповідно до санкцій ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст.296 КК України, за вчинення таких кримінальних правопорушень передбачене покарання не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно з положеннями п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Тобто, за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Згідно з положеннями ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

Так, відповідно до вимог ст. 49 КК України матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених законом строків давності та відсутність обставин, що порушують перебіг строків давності.

Передбачений законом (ст.49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Крім того, особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності також за наявності поряд з цим процесуально-правових підстав, таких як притягнення особи до кримінальної відповідальності, що починається як стадія кримінального провадження з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, та за наявності згоди підозрюваного на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні шляхом опитування обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що діяння, які поставлені в провину останніх, дійсно мали місце, діяння містять склад злочинів, передбачених ч.1 ст.122; ч.2 ст.296 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що протиправні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мали місце у період часу серпень 2013 року.

Вказані обставини свідчать про те, що з дня вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, минуло понад п`ять років, крім того, по справі відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а справа закриттю, оскільки кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 та ч.2 ст.296 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 та кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відносяться до злочинів середньої тяжкості, з дня вчинення злочинів минуло понад п`ять років, що є підставою, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 284 КПК України та ст. 49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за злочини, передбачені ч.1 ст.122; ч.2 ст. 296 КК України та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.2 ст.296 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності судом не встановлено.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 слід залишити без розгляду, що не позбавляє його можливості звернутися до суду в цивільному провадженні.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі ст.ст.44,49 КК України, керуючись ст. ст. 284 - 286, 369-372 КПК України, суд

у х в а л и в :
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122; ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строку давності.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строку давності.

Кримінальне провадження №0000499 відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.122; ч. 2 ст. 296 КК ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 296 КК України закрити.

Цивільний позов ОСОБА_8 залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

26 жовтня 2018 року