У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2018 р. м. Жмеринка

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, мотивуючи його тим, що 21.06.2018 року у період часу з 10:00 год. по 12:00 год. невідома особа знаходячись у кабінеті № 4 Жмеринської РДА, викрала мобільний телефон марки «LGB - 285»IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 належного потерпілій ОСОБА_4 , чим останній було завдано матеріальної шкоди на суму 2402 гривні.
Під час проведення огляду, 16.07. 2018 року свідок ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «LGB - 285»IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та дві сім карти, які знаходяться у даному мобільному телефон, та пояснив, що 23.06.2018 року даний мобільний телефон разом із сім картками, які знаходяться у даному мобільному телефоні та пояснив, що 23.06.2018 року даний мобільний телефон разом із сім картками оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 та НОМЕР_4 він придбав у с. Лука Мовчанська Жмеринського району Вінницької області, в подальшому добровільно видав його працівникам поліції.
Слідчий ОСОБА_3 та заявник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились,що відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Розглянувши клопотання слідчого та дослідивши докази додані до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
Згідно із п. 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:правову підставу для арешту майна;можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
В судовому засіданні встановлено, що СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000404 від 16.07.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні з досліджених матеріалів клопотання вбачається, що на мобільний телефон марки «LGB - 285»IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 належний ОСОБА_4 та дві сім карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_5 та НОМЕР_4 належні ОСОБА_6 щодо яких існує сукупність підстав вважати, що вони є, у розумінні ст. 98 КПК України, речовими доказами у справі - слід накласти арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 93, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «LG B - 285» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 належного потерпілій ОСОБА_4 та дві сім карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 та НОМЕР_4 належні ОСОБА_6 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1