Справа № 182/4176/18
Провадження № 1-м/0182/3/2018
У Х В А Л А
Іменем України

13.07.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України,

з участю

прокурора ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Вироком Заводського районного суду м. Орла від 16.03.2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30 ст.. 228.1 ч. 5 Кримінального кодексу Російської Федерації та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з відбуттям покарання в виправній колонії суворого режиму.

08.06.2018 року до Нікопольського міськрайонного суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Заводського районного суду м. Орла Російської Федерації у відповідність із законодавством України, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 на теперішній час знаходиться в ФКУ ІК-5 УФСВП Росії по Орловській області. Кінець відбуття строку покарання 29.01.2024р.

Згідно клопотання, наказом Міністерством Юстиції України від 25 травня 2018р. № 1629/5, прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 23.04.2018 року за №06-54273/18.

В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, в клопотанні просив розгляд справи провести за відсутності їх представника .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання Міністерства юстиції України, вважає за необхідне задовольнити клопотання про приведення вироку у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_4 , визначивши відповідні статті Кримінального кодексу України та строк покарання.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України покарання, призначеного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч. 3 ст.603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК, відмічає, що в Україні діє Закон України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року» від 22.09.1995 року N 337/95-ВР.

Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннями ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

З огляду на зазначені норми, суд констатує, що відповідальність за суспільно небезпечні діяння, за які засуджено ОСОБА_4 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України.

Дії ОСОБА_4 засудженого вироком Заводського районного суду м. Орла Російської Федерації від 16.03.2017 року до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі за вчинення злочинів, кваліфіковані за ч.3 ст.30 ч. 5 ст. 228.1 УК РФ замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи Інтернет) групою осіб за попередньою змовою у великому розмірі, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з незалежних від цієї особи обставинам.

Кримінальним Кодексом України визначено покарання за злочин, передбачений ч.3 ст. 307 КК України дії, передбачені частиною першою, другою статті 307 КК України, то б то вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього, - караються позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Пунктом «b» частини 1 статті 9 «Конвенції про передачу засуджених осіб» визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Пунктом «d» статті 11 «Конвенції про передачу засуджених осіб» встановлено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи.

Наркотичний засіб N-метилэфедрон, згідно законодавства України відповідає особливо-небезпечній психотропній речовині PVP.

Кількість особливо-небезпечної психотропної речовини PVP -- 249,32 грама, у відповідності до наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000р., віднесено до особливо великих розмірів.

Кримінальна відповідальність за зберігання та збут інших речовин, зазначених у вироку, станом на 16 березня 2017р. законодавством України не встановлена.

Також діючим кримінальним законом України, не передбачена відповідальність за збут наркотичних засобів, вчинений з використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи Інтернет).

Таким чином, за зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч.2 ст.15 ч.3 ст.307 КК України як закінчений замах на збут психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо-небезпечні психотропні речовини у особливо великих розмірах, - і карається позбавленням волі з урахуванням положень ч.3 ст. 68 КК України, на строк від 9 років до 12 років з конфіскацією майна.

Згідно ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків, зокрема якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

З огляду на наведене, суд вважає, що при визначенні покарання засудженому ОСОБА_4 , покарання належить призначити у вигляді позбавлення волі без конфіскації майна, в розмірі строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Таким чином, враховуючи, що вчинене засудженим ОСОБА_4 , діяння за вироком суду Російської Федерації є злочином, відповідальність за який також передбачена Кримінальним кодексом України, і сам засуджений згоден на його передачу до України для подальшого відбуття покарання, слід дійти висновку, що є всі достатні та законні підстави для приведення вироку Російської Федерації у відповідність з кримінальним законодавством України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України не вбачається, так як судом покарання не призначається, а покарання приводиться до відповідності законодавству України.

Вирок Заводського районного суду м. Орел Російської Федерації від 16 березня 2017 року, яким ОСОБА_4 , визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.30 ч.5 ст. 228.1 КК РФ та призначено покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі , слід привести у відповідність із законодавством України дотримуючись вимог пункту «d» статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб , ч.4 ст. 610 КПК України, ч.3 ст. 68 КК України та вважати ОСОБА_4 , засудженим за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі без конфіскації майна.

У відповідності до вимог ч.6 ст. 610 КПК України, при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.

Згідно з довідкою бухгалтерії ФКУ ВК-5 УФСВП Росії по Орловській області в установі перебуває виконавчі листи від 23.05.2017

ФС № 015425141 , процесуальні витрати в сумі 43320 рублів

ФС № 015425146 , процесуальні витрати в сумі 980 рублів

ФС № 015425142 , процесуальні витрати в сумі 14700 рублів

ФС № 015425145 , процесуальні витрати в сумі 2940 рублів, погашено 107,50 руб., залишок 2832,50 руб.

Загальна сума заборгованості складає 61832,50 рублів.

Відповідно до офіційного курсу гривні що до іноземних валют станом на 13.07.2018р. 10 російських рублів дорівнює 4,21 гривень, отже :

43320 рублів дорівнює 18237,65 грн.

980 рублів -- 412,58 грн.

14700 рублів -- 6188,67 грн.

2832,50 руб. -- 1192,48 грн.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 9, 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст.372,602,609,610,614 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Вирок Заводського районного суду м. Орел Російської Федерації від 16 березня 2017 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.30 ч.5 ст. 228.1 КК РФ та призначено покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі, привести у відповідність із законодавством України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 16.03.2017 року. Зарахувати у строк відбування покарання час утримання під вартою з 30.01.2016 року по 15.03.2017 року включно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Російської Федерації за виконавчими листами :

ФС № 015425141 , процесуальні витрати в сумі 18237,65 грн. (вісімнадцять тисяч двісті тридцять сім грн.. шістдесят п`ять коп..)

ФС № 015425146 , процесуальні витрати в сумі 412,58 грн. (чотириста дванадцять грн.. п`ятдесят вісім коп..)

ФС № 015425142 , процесуальні витрати в сумі 6188,67 грн. ( шість тисяч сто вісімдесят вісім грн.. шістдесят сім коп.).

ФС № 015425145 , процесуальні витрати в сумі 1192,48 грн. ( одна тисяча сто дев`яносто дві грн.. сорок вісім коп..).

Всього на суму 26931,38 грн. (двадцять шість тисяч дев`ятсот тридцять одна грн.. тридцять вісім коп.)

Ухвалу може бути оскаржено органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором - до апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня проголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання її копії.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України для повідомлення Міністерству юстиції Російської Федерації та організації прийняття засудженого в Україну.

Суддя: ОСОБА_1