Справа №212/2766/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0000806 від 22.03.2018 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянка України, з середньою освітою, неповнолітніх дітей на утриманні не маюча, інвалідом не являється, не працююча, не заміжня, раніше судима: 16.10.2008 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 307 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим терміном 2 роки; 07.07.2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнилася з місць позбавлення волі 16.10.2013 умовно достроково, не відбутий термін 4 місяці 8 днів; 05.07.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт; 27.03.2018 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання була звільнена з випробувальним терміном 2 роки, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_3
встановив:
Обвинувачена ОСОБА_3 , повторно, 21.02.2018 року приблизно о 09.30 годині перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_5 , який є її знайомим, та будучи добре обізнаною про те, що наявні у квартирі предмети були придбані ОСОБА_5 за власні кошти, усвідомлюючи встановлені власником майна заборони щодо володіння та розпорядження належним йому на праві самостійної приватної власності майном, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна та обернення його на свою користь, скориставшись відсутністю в квартирі свого знайомого ОСОБА_5 , впевнившись в тому, що її дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, діючи із корисних намірів на досягнення бажаного злочинного результату, шляхом вільного доступу таємно викрала майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: пральну машинку марки «Indesit WISL106IT» білого кольору, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за № 17/12.1/131 від 23.04.2018 року становить 3433,33 гривні та цифровий ефірний приймач високої чіткості STR 8502 марки «Т2 Strong» чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за № 17/12.1/131 від 23.04.2018 року становить 333,33 гривні.
Після чого ОСОБА_3 з місця скоєння правопорушення зникла, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3766,66 гривень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому злочині визнала в повному обсязі, суду пояснила обставини вчинення крадіжки майна, яке належить потерпілому ОСОБА_5 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 звернулась до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки вона повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та вважає зібрані в справі докази її вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази її провини, немає ніякої потреби.
З`ясувавши думку прокурора, адвоката, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, потерпілого, захисника, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченій роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченої, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання суд керуються ст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою відноситься до злочинів середньої тяжкості, обвинувачена раніше судима, не працює, не навчається, на утриманні непрацездатних осіб не має, на обліку у лікаря психіатра не перебувала та не перебуває, у лікаря нарколога перебуває на обліку з квітня 2003 року, з діагнозом психічні поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, за місцем мешкання характеризується позитивно, громадською корисною працею не займається, інвалідом не являється.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої , відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги обставини справи, висновок органу пробації, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченій ОСОБА_3 в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, застосувавши ч.1, ч.4 ст.70 КК України, оскільки злочин обвинуваченою вчинено до постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.03.2018 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з випробуванням терміном на 2 роки, при визначенні остаточного покарання застосувати принцип часткового складання призначених покарань.
Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідно до ст. 50 КК України.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої положень ст. 69 КК України та призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а саме: пральну машинку «Indesit WISL106IT» білого кольору, яка передана потерпілому ОСОБА_5 під зберігальну розписку; цифровий ефірний приймач високої чіткості STR 8502 марки «Т2 Strong» чорного кольору, який також переданий потерпілому ОСОБА_5 під зберігальну розписку залишити в користуванні власника за належністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 572,00 грн.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_3 у рамках даного кримінального провадження не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.370,371, 374,395 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання та невідбутого покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року , остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити, з випробувальним строком на два роки, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: пральну машинку «Indesit WISL106IT» білого кольору, яка передана потерпілому ОСОБА_5 під зберігальну розписку; цифровий ефірний приймач високої чіткості STR 8502 марки «Т2 Strong» чорного кольору, який також переданий потерпілому ОСОБА_5 під зберігальну розписку залишити в користуванні ОСОБА_5 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 572,00 грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1