Справа № 727/4155/17
Провадження № 1-кп/727/70/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року о 14.55 год. Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3

сторони захисту:

захисника в інтересах обвинуваченого: ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

за участю перекладача ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 Шевченківського районного суду м. Чернівців обвинувальний акт, в рамках кримінального провадження за №0001479 від 28 травня 2016 року по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , громадянина Молдови, молдованина, на території України постійного місця проживання не має, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, вироком від 03.06. 2012 року Першотравневого районного суду м. Чернівці за ч. 3 ст. 185 КК України до 3- х років позбавлення волі, звільнений 27.05. 2014 року по Закону України «Про амністію у 2014р» від 08.04. 2014 р., ст. 7, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3, 185 ч.4 КК України, - В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівців на розгляді перебуває кримінальне провадження за №0001479 від 28 травня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3, 185 ч.4 КК України.

Прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлено клопотання, вручене обвинуваченому в установленому законом порядку про продовження терміну дії застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовано тим, що 13.03.2017 ОСОБА_5 було повідомлено про обґрунтовану підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 4 ст. 185 КК України та під час досудового розслідування, встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які з моменту обрання запобіжного заходу обвинувачуваному ОСОБА_5 до даного часу не змінилися, а саме: передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачуваний ОСОБА_5 може переховуватися від суду. підтверджується тим, що ОСОБА_5 являється громадянином республіки Молдова та постійного місця проживання на території України не має, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому на думку сторони обвинувачення є підстави вважати, що ОСОБА_5 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує, у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, з метою уникнення відповідальності за вчинені ним злочини може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також покинути межі території України; ОСОБА_5 являється особою раніше судимою за корисливі злочини, вчинив злочини в період не погашеної та не знятої судимості, то існує обґрунтований ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Просят клопотання задовольнити в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_5 , в його інтересах захисник ОСОБА_4 фактично не заперечували проти продовження терміну застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою однак просили врахувати стан здоров`я обвинуваченого, підтвердивши, що будь яких даних про не можливість перебування в умовах ізоляціх ОСОБА_5 в них не має.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, судом установлено і суд зважає на наступне

На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 січня 2017 року було застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В установленому порядку термін дії застосованого запобіжного заходу до ОСОБА_5 було продовжено.

Згідно ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у злочині, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність підозри у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується тощо. Суд зобов`язаний враховувати обставини індивідуального характеру, перелік яких передбачений ст. 178 КПК для оцінки ризиків, які можуть служити разом з підставами, визначеними ст. 177 КПК, загальним підставою для продовження терміну застосованого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування, а відповідно і продовження запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Термін дії запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою спливає 16.07. 2018 року о 15 годині. Судовий розгляд справи не завершено; в повному обсязі не допито свідків сторони обвинувачення, які перебувають в місцях позбавлення волі і їх допит ухвалено проводити в режимі відеоконференції; не досліджені докази в рамках кримінального провадження, не допитаний обвинувачений.

Отже, з врахуванням досліджених матеріалів щодо особи ОСОБА_5 пред`явленого обвинувачення останньому, а також зважаючи на санкції статей (ч. 3, ч.4 ст. 185 КК України) обвинувачення, наявним є ризики на момент розгляду клопотання, а саме: переховування ОСОБА_5 від суду, при перебування на волі вчинення останнім іншого кримінального правопорушення, останній не займається суспільно корисною працею, не одружений, що свідчить про відсутність соціальних зв`язків; судовий розгляд справи не завершено; а тому, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків, також не встановлено об`єктивних даних, які б вказували на неможливість утримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою за станом здоров`я згідно дослідженої виписки з медичної карти та враховуючи вимоги ст. 178 КПК України, Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України (справа № 1 28/1-р-2017) від 23.11. 2017 року та практику Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000р. у справі «Лабіта проти Італії» рішенні від 20.05.2010р. у справі «Харченко поти України»), якими враховується, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи і в яких визначено, що суворість покарання, яке може бути призначено…., є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає за доцільне продовжити термін дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строків, встановлених ст. 197 КПК України.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" роз`яснив, що при вирішенні питання доцільності застосування тримання обвинуваченого під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ. Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 21, 31 ч.2, 176-178, 183 ч.1, 199, 331 ч. 3 КПК України

У Х В А Л И В:

Продовжити термін дії застосованого відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 60 діб до 12 вересня 2018 року до 15.00 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1