Справа № 346/4362/18
Провадження № 1-кп/346/451/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000793 від 15.08.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні нікого немає, непрацюючого, пенсіонера, не судимого, депутатом не являється, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 порушив правила використання надр, а саме незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Злочин вчинено за наступних обставин.

15 серпня 2018 року у обвинуваченого ОСОБА_5 виник умисел на здійснення незаконного видобування піщано-гравійної сировини гравію. З метою реалізації свого злочинного наміру, обвинувачений ОСОБА_5 15 серпня 2018 року близько 7 год. 30 хв. приїхав спеціалізованим вантажним самоскидом марки «Камаз 5320» із встановленим краном-маніпулятором, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є його син ОСОБА_6 , до родовища корисних копалин загальнодержавного значення - сировини піщано-гравійної гравію, що на прибережній захисній смузі річки Сопівка в урочищі «Кругли» смт. Печеніжин Коломийського району.

Після цього обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про відсутність у нього передбачених законодавством України дозвільних документів на видобування корисних копалин загальнодержавного значення та повноважень на проведення таких робіт, діючи всупереч вимогам: ст. 13 Конституції України, згідно якої земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є обєктами права власності українського народу і від імені українського народу права власника здійснюють органи и державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону; ст. 19 Кодексу України про надра, згідно якої надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу; ст. 24 Кодексу України про надра, відповідно до якої користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2)забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3)забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції. Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою; ст. 56 Кодексу України про надра, згідно якої основними вимогами в галузі охорони надр є:забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр, додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами, раціональне вилучення і використання запасів корисних копалин і наявних у них компонентів, недопущення шкідливого впливу робіт, пов`язаних з користуванням надрами, на збереження запасів корисних копалин, гірничих виробок і свердловин, що експлуатуються чи законсервовані, а також підземних споруд; додержання інших вимог, передбачених законодавством про охорону навколишнього природного середовища та інші; ст. 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», згідно якої одним із принципів охорони навколишнього природного середовища є пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов`язковість додержання екологічних стандартів, нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності; ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачає, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб; здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами. При використанні природних ресурсів має забезпечуватися виконання й інших вимог, встановлених цим Законом та іншим законодавством України; п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №59 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів», згідно якого гірничі відводи можуть надаватися підприємствам, установам, організаціям, іноземним юридичним особам, об`єднанням юридичних осіб, створеним в Україні чи за її межами, а також громадянам України, іноземцям та особам без громадянства лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництво гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин; за допомогою ковша, встановленого на кран-маніпулятор вищезазначеного транспортного засобу марки «Камаз 5320» , р.н. НОМЕР_1 , здійснив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення безпосередньо з русла річки Сопівка, яка згідно ст.. 79 Водного кодексу України, відноситься до малих річок, в урочищі «Кругли» смт. Печеніжин Коломийського району, а саме сировини піщано-гравійної гравію, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року №827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, та без наявності відповідних дозвільних документів навантажив дану сировину на кузов зазначеного транспортного засобу, яким керував.

Згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Івано-Франківській області, зразок грунту, вилучений з ковша маніпулятора автомобіля марки «Камаз 5320», р.н. НОМЕР_1 , є не карбонатним піщаним грунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 88,04 %. Зразок ґрунту вилучений з кузова автомобіля марки «Камаз 5320», р.н. НОМЕР_1 , є не карбонатним піщаним грунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 92,87 %. Зразок ґрунту, вилучений з безпосереднього місця видобутку в річці Сопівка в смт. Печеніжин, є не карбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 85,72%. На підставі отриманих результатів можна зробити висновок, що зразки ґрунту, які вилучені із ковша маніпулятора автомобіля марки «Камаз 5320», р.н. НОМЕР_1 , із безпосереднього місця видобутку з річки Сопівка в смт. Печеніжин співпадають між собою за комплексом ознак: кольором, механічним складом, карбонатністю, кількісним і якісним мінеральним складом, кількісним і якісним складом вільних гумінових речовин і мають спільну родову належність.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України визнав в повному обсязі і надав суду показання по суті пред`явленого повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, які відповідають фактичним обставинам справи і не суперечать їм та пояснив, що дійсно у нього, обвинуваченого ОСОБА_5 , виник умисел на здійснення незаконного видобування піщано-гравійної сировини гравію так як по місцю його проживання здійснювались будівельні роботи, і з метою реалізації злочинного наміру, він обвинувачений ОСОБА_5 15 серпня 2018 року близько 7 год. 30 хв. приїхав спеціалізованим вантажним самоскидом марки «Камаз 5320» із встановленим краном-маніпулятором, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є його син ОСОБА_6 , який в цей час знаходився на роботі і, якому він, обвинувачений, не повідомляв, що буде використовувати вказаний транспортний засіб для незаконного видобування гравію, до родовища корисних копалин сировини піщано-гравійної гравію на прибережній захисній смузі річки Сопівка в урочищі «Кругли» смт. Печеніжин Коломийського району. Після цього він обвинувачений ОСОБА_5 , умисно, знаючи про відсутність у нього передбачених законодавством України дозвільних документів на видобування корисних копалин загальнодержавного значення та повноважень на проведення таких робіт, за допомогою ковша, встановленого на кран-маніпулятор вищезазначеного транспортного засобу марки «Камаз 5320» , р.н. НОМЕР_1 , належних власнику його синові ОСОБА_7 , здійснив незаконне видобування з русла річки Сопівка в урочищі «Кругли» смт. Печеніжин Коломийського району - гравію (3-4 ковша), навантажив дану сировину на кузов транспортного засобу, яким керував і в цей час приїхали працівники поліції, які виявили, вилучили транспортний засіб з гравієм про що зафіксували документально. Щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2. ст.240 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановлених судом кримінальних правопорушень повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, котрі ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 240 КК України як порушення встановлених правил використання надр - незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення - гравію.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 Про практику призначення судами кримінального покарання під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому Кушнір суд відповідно до ст.ст.65, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що обвинувачений на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Коломийської ЦРЛ не перебуває, є пенсіонером.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому Кушнір судом визнаються щире каяття у вчиненому, що за місцем проживання характеризується позитивно, що до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

З врахуванням вищенаведеного, беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, в тому числі досудову доповідь Коломийського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації», згідно висновку якого з урахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, Коломийський міськрайонний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, то суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без його ізоляції від суспільства, тому обвинуваченому слід призначити остаточне покарання у виді штрафу, передбаченому санкцією ч.2 статті 240 КК України. Саме таке покарання обвинуваченому на думку суду внесе корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність, позбавить можливості обвинуваченого вчиняти нові злочини і буде необхідним для попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи те, що спеціалізований вантажний самоскид «Камаз 5320», р.н. НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не був та не є власністю обвинуваченого, а власником є ОСОБА_6 , у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані про те, що останній знав чи міг знати про незаконне використання належних йому транспортних засобів, про що подав до Коломийського міськрайонного суду заяву, тому дане майно слід повернути власнику.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.373,374,376 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 400 (чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень в дохід держави.

Арешт, накладений ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 17 серпня 2018 року, на спеціалізований вантажний самоскид із встановленим краном маніпулятором марки «Камаз 5320», р.н. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; незаконно видобуту сировину, навантажену на кузов вищезазначеного транспортного засобу; зразки видобутої сировини з ковша маніпулятора, кузова транспортного засобу марки «Камаз 5320», р.н. НОМЕР_1 та безпосереднього місця видобутку, відібрані слідчим для проведення судової експертизи - скасувати.

Речові докази:

- спеціалізований вантажний самоскид із встановленим краном маніпулятором марки "Камаз 5320", р.н. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 повернути власнику ОСОБА_7 ;

- незаконно видобуту сировину, навантажену на кузов спеціалізованого вантажного самоскида «Камаз 5320», р.н. НОМЕР_1 - конфіскувати;

- зразки видобутої сировини з ковша маніпулятора, кузова транспортного засобу марки "Камаз 5320", р.н. НОМЕР_1 та безпосереднього місця видобутку, відібрані слідчим для проведення судової експертизи - знищити;

- відеозаписи із нагрудної камери «0000000__0016», «0000000__0017», на яких зафіксовано факт видобування піщано-гравійної сировини ОСОБА_4 залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000793.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 2574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1