Справа № 362/1157/18
Провадження № 1-кп-129/18
У Х В А Л А

29 травня 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч.1 ст.263, ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді в суді перебуває вказаний обвинувальний акт.

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі до 15.03.2018 року, який ухвалами Обухівського районного суду Київської області продовжувався до 04 червня 2018 року.

Прокурор в судовому засіданні подала письмове клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 60 діб, яке підтримала, посилаючись на наявність ризиків, які обґрунтовують продовження дії раніше обраного запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 заперечив, подав письмове клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, посилаючись на занадту суворість існуючого запобіжного заходу, необґрунтованість клопотання прокурора, наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, достатність більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник ОСОБА_4 підтримала клопотання іншого захисника, посилаючись на аналогічні обставини, просила змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання або інший, не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти клопотання прокурора, підтримав клопотання захисту.

Обвинувачений підтримав думку захисника, заявив власне клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`яку, посилаючись на аналогічні обставини.

Прокурор заперечила проти клопотань захисту.

Інші учасники розгляду не з`явились.

Згідно п.2 ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Станом на цей час завершити судове провадження до спливу продовженого строку тримання обвинуваченого під вартою неможливо, оскільки через неявку іншого обвинуваченого неможливо розпочати судовий розгляд, а практика неодноразового заявлення його ж захисниками безпідставних відводів призвела до затягування розгляду справи і унеможливила вирішення справи до спливу визначеного судом строку дії запобіжного заходу.

Заслухавши учасників кримінального провадження, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_7 винуватим у інкримінованих злочинах, дані про його особу, зокрема відсутність переконливих доказів про наявність сім`ї, відсутність офіційних місця роботи та джерела доходів, з огляду на те, що судове провадження по справі ще не закінчено, зважаючи на необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від суду, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, суд вважає доцільним продовжити строки тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, зокрема з огляду на його вік, рід занять, стан здоров`я, фактичні обставини справи, обраний раніше запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При цьому зважаючи на недоведеність стороною захисту зміни всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, зменшення або зникнення ризиків, які обумовлювали обрання та продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому, суд вважає непереконливими і необґрунтованими доводи захисту, відсутніми достатні підстави для зміни йому запобіжного заходу, оскільки судом не здійснено допит потерпілих та свідків у цьому провадженні, а наявні ризики не зменшувались.

При вирішенні клопотань сторони захисту суд також враховує наступне.

Слід врахувати, що при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 було надано можливість вирішити питання про внесення застави в якості альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу, що не було реалізовано.

Доводи про суворість існуючого запобіжного заходу суд вважає необґрунтованими, оскільки вони належно оцінені чинними судовими рішеннями слідчого судді та суду апеляційної інстанції при обранні та продовженні дії запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту про непричетність ОСОБА_7 до скоєння злочину, його позитивні характеризуючі дані як свідчення невинуватості тощо є передчасними і виходять за межі вирішення судом питань щодо запобіжного заходу, оскільки потребують надання правової оцінки сукупності доказів на більш пізній стадії процесу під час судового розгляду.

Переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які приймались до уваги при обранні та продовженні дії обраного запобіжного заходу суду не подавалось. Так, посилання захисту на наявність місця роботи суд вважає безпідставними, оскільки за наявними у трудовій книжці відомостями ОСОБА_7 з 15.02.2013 року офіційного місця роботи не мав, протилежне іншими доказами не підтверджено. Наявність у обвинуваченого права власності на частку у квартирі в м.Києві не може слугувати достатньою підставою для зміни запобіжного заходу, крім того, ця обставина вже враховувалась при обранні запобіжного заходу. Інші надані в судовому засіданні письмові докази, зокрема пенсійні посвідчення родичів та паспорти, не містять достатньо відомостей на спростування доводів клопотання прокурора, оскільки загалом містять інформацію про родичів обвинуваченого тощо, однак не співвідносяться із обставинами, які б суттєво впливали на виникнення підстав для зміни запобіжного заходу, зокрема не вказують на наявність утриманців у обвинуваченого.

Ризики, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу залишаються актуальними, оскільки станом на цей час не допитано потерпілого та свідків, а також іншого обвинуваченого.

Крім того, слід врахувати, що інший обвинувачений в судове засідання не з`явився, а відносно третього співучасника злочину за змістом обвинувачення справу виділено у окреме провадження.

Описані вище обставини суттєво впливають на оперативність, об`єктивність і повноту вирішення справи, а затягування строків розгляду справи обумовлено, в тому числі, процесуальною поведінкою сторони захисту.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів, які передбачають відповідальність у виді 7 та 8 років позбавлення волі.

Враховуючи сукупність вказаних вище і повідомлених сторонами кримінального провадження обставин, суд вважає, що продовження тримання ОСОБА_7 під вартою є виправданим, оскільки у даному випадку наявність конкретного суспільного інтересу щодо вирішення справи про вчинення суспільно небезпечних діянь превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Таким чином, вбачаються достатні підстави для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, зазначений у клопотанні прокурора. Підстав для задоволення клопотань сторони захисту суд не вбачає.

Згідно п.1 ч.7 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи належно повідомленим про час і місце слухання справи допустив декілька неявок в судове засідання, зокрема останній раз 29.05.2018 року, причини неявки суду не повідомив, будь-яких доказів поважності причин неявки не подавав, тому його неявка в судове засідання визнана такою, що не мала поважних причин.

При цьому повідомлені його захисником усно у судовому засіданні відомості про лікування обвинуваченого є неконкретизованими і не підтвердженими жодним доказом, тому непереконливими. Крім того, це не спростовує факту невиконання обов`язків щодо повідомлення суду про неможливість явки до суду з боку самого обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає встановленим факт невиконання обвинуваченим ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків щодо явки в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч.1 ст.144 КПК України грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків.

Згідно ч.ч.2,3 ст.146 КПК України під час судового провадження питання про накладення грошового стягнення на особу розглядається негайно після його ініціювання. Слідчий суддя, суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення.

Частиною 1 статті 139 КПК України передбачено, що якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний, не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, попередження зривів судових засідань, враховуючи достатність правових і фактичних підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на обвинуваченого ОСОБА_8 слід накласти грошове стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 33, 42, 131, 139, 140, 144-146, 176-178, 183, 194, 196-197, 323 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

В задоволенні клопотань захисників, обвинуваченого про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор», продовживши строки його тримання під вартою до 27 липня 2018 року включно.

Накласти грошове стягнення у розмірі одного розміру мінімальної заробітної плати, що становить 3 723 (три тисячі сімсот двадцять три) гривні 00 копійок, за невиконання процесуального обов`язку щодо явки в судове засідання без поважних причин на обвинуваченого ОСОБА_8 .

Особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення.

Клопотання подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1