Провадження №1-кп/761/1516/2018
В И Р О К
іменем України

30 травня 2018 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження (відомості внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16 березня 2018 року за № 0003055) по обвинуваченню

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

14 березня 2018 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, отже діючи повторно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , помітив відчинені двері до під`їзду № 2, чим вирішив скористатися, та зайшов до цього під`їзду. Далі, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер для оточуючих, обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, виявивши на першому поверсі секцію радіатора опалення, викрутив з вказаної секції один радіатор опалення, вартістю 1270 грн., що перебуває на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди згаданому підприємству на суму 1270 гривень.

Крім того, 16 березня 2018 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи повторно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , помітив відчинені двері до під`їзду № 1, чим знову вирішив скористатися, та зайшов до зазначеного під`їзду. Далі, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер для оточуючих, обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, виявивши на першому поверсі секцію радіатора опалення, викрутив із секції один радіатор опалення, вартістю 1270 грн., що перебуває на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», при цьому виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий мешканцями будинку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердивши зазначені обставини вчинення злочину, і при цьому пояснив, що 14 березня 2018 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, він побачив відкриті двері до під`їзд № 2 за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 10, увійшовши до якого, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, та викрутив із секції один радіатор опалення, після чого розпорядився ним на власний розсуд. Далі, як пояснив обвинувачений ОСОБА_4 , 16 березня 2018 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, він побачив відкриті двері до під`їзд № 1 за цією ж адресою, увійшовши до якого, знову переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, та викрутив із секції один радіатор опалення, однак винести його не зміг, оскільки був помічений та затриманий мешканцями будинку.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, то такі його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повторно намагався вчинити таємне викрадення чужого майна, при цьому виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, то такі дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він є раніше не судимою особою, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, за місцем проживання скарг не отримував, а тому, суд вважає, що в даному конкретному випадку є можливість не призначати найбільш суворий вид покарання, передбачений у санкції ч. 2 ст. 185 КК України, тобто позбавлення волі, а визначити покарання у виді обмеження волі.

Враховуючи всі обставини даної справи, відповідно до правил ст. 70 КК України, на думку суду, слід застосувати спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Водночас, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 сам в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку і в подальшому пообіцяв не порушувати закон, завіривши суд щодо недопустимості будь-яких антисоціальних проявів в майбутньому зі свого боку, тому, на переконання суду, в даному конкретному випадку є можливість його виправлення без відбування покарання, і тому по відношенню до нього застосовує ст. 75 КК України, і викладене на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази по справі, які передані на зберігання представнику потерпілого необхідно вважати повернутими законному володільцю.
На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за якими призначити покарання у виді обмеження волі строком:

-за ч. 2 ст. 185 КК України один рік шість місяців.

-за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України один рік;

За сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді одного року шести місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, які передані на зберігання представнику потерпілого вважати повернутими законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1