АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 478/508/15-к
Номер провадження : 11-кп/791/506/18 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.289 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2018 року червня місяця 05 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6 ,
представників потерпілого ТОВ «АГРОАЛЬЯНС» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 .
Обвинуваченого ( виправданого ): ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі Апеляційного суду Херсонської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 00000074, за апеляційними скаргами з доповненнями прокурора відділу прокуратури Миколаївської області та потерпілого ТОВ «Агроальянс» в особі директора ОСОБА_7 та представника ОСОБА_8 на вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 23.08.2016 року, щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області смт. Казанка, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого заступником директора по виконавчій роботі ТОВ «Сила росту», одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
в с т а н о в и л а :

Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 23.08.2016 року ОСОБА_10 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, та виправдано за цим обвинуваченням за недоведеністю вчинення ним даного злочину.
Цивільний позов ТОВ «АГРОАЛЬЯНС» про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення злочину залишено без розгляду.
Процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 1000 грн. 00 коп. віднесено на рахунок держави.
Органом досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за наступних обставин:
12.06.2014 року близько 06:20 годин обвинувачений ОСОБА_10 разом із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, проїжджали на автомобілі « DAEWOO SENS» біля поля розташованого за садом «Петровського» на території Казанківської сільської ради. В цей час обвинувачений ОСОБА_10 побачив на полі працівників ТОВ «Агроальянс» ОСОБА_11 та ОСОБА_12 які на тракторах МТЗ-82, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску з бороною пружинною ЗПГ-15 2011 року випуску, та МТЗ-82 державний номерний знак (надалі д.н.з.) НОМЕР_2 , 2008 року випуску з оприскувачем НОМЕР_3 , 2011 року випуску, проводили земельні роботи. В цей час у особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вищезазначеними транспортними засобами, а саме : особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, мала перешкодити своїми діями подальшому руху тракторів, а обвинувачений ОСОБА_10 повинен під малозначним приводом попросити вийти з кабіни механізаторів після чого транспортувати вказані трактора на територію Фермерського господарства «Масляний».
З цією метою особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, заїхала на автомобілі « DAEWOO SENS» на територію поля, чим перегородив шлях руху тракторові МТЗ-82 з д.н.з. НОМЕР_2 за кермом якого знаходився ОСОБА_11 останній зупинив рух трактора, а особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, почав вимагати припинити земельні роботи, після чого підійшов до другого трактора МТЗ-82 д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на відстані приблизно 40 метрів від нього.
Тим часом, обвинувачений ОСОБА_10 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом попросив вийти з кабіни трактора механізатора ОСОБА_11 , який вийшов із кабіни трактора, залишивши ключі в замку запалення. Обвинувачений ОСОБА_10 , без дозволу ОСОБА_11 сів за кермо трактора МТЗ-82 д.н.з. НОМЕР_2 і запустивши двигун поїхав в бік смт. Казанка.
В цей час особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, став попереду трактора МТЗ-82 д.н.з. НОМЕР_1 , перегородивши тим самим рух трактора за кермом якого був ОСОБА_12 та став вимагати зупинити земельні роботи. ОСОБА_12 зупинив рух трактора, вийшов із кабіни трактора залишивши ключі в замку запалення.
Тим часом обвинувачений ОСОБА_10 , повернувшись із смт. Казанка, продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння транспортним засобом, без дозволу ОСОБА_12 сів за кермо трактора МТЗ-82 д.н.з. НОМЕР_1 , завів двигун та поїхав в сторону смт. Казанка.
Під час проведення обшуку 17.06.2014 року на території Фермерського господарства «Масляний» за адресою смт. Казанка вул.. Сільська садиба ,1 , було вилучено два трактори тракторах МТЗ-82, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску з бороною пружинною ЗПГ-15 2011 року випуску, та МТЗ-82 д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску з оприскувачем НОМЕР_3 , 2011 року випуску, які належать ТОВ «Агроальянс»
Таким чином, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, тобто у скоєнні незаконного заволодіння транспортним засобом, з кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою групою осіб.
В апеляційній скарзі з доповненнями та змінами прокурор, вважає, що судом першої інстанції не повно та з порушенням досліджені обставини кримінального провадження, а також висновки суду першої інстанції, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що вплинуло на вирішення питання винуватості обвинуваченого, у зв`язку з чим, рішення суду першої інстанції є незаконним.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що вказуючи у вироку на відсутність будь-яких доказів того, що трактори з поля були переміщені на базу TOB «Сила Росту» поза волею механізаторів ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та критично оцінюючи показання вказаних осіб, наданих у якості свідків, взявши до уваги показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , суд необґрунтовано дійшов висновку про те, що трактори на територію підприємства TOB «Сила росту» могли відігнати самі механізатори ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з яким погодитись неможливо оскільки він не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження з огляду на наступне.

Так, згідно показів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , наданих у судовому засіданні, вони показали, що 12.06.2016 близько 06.20 коли вони завершували польові роботи на полі, розташованому на території Казанківської сільської ради, що перебуває у користуванні TOB «Агроальянс» на поле прибули ОСОБА_10 разом зі своїм батьком ОСОБА_13 та за допомогою свого транспортного засобу «DAEWOO SENS» перегородили шлях руху тракторові МТЗ 82 р/н НОМЕР_2 за кермом якого знаходився ОСОБА_11 , після чого, останній вимушений був зупинити рух трактора. Далі, ОСОБА_13 вийшов з свого транспортного засобу та почав вимагати зупинити роботи на полі. Після чого, пішов до трактору МТЗ 82 р/н НОМЕР_1 , який продовжував працювати під керуванням ОСОБА_12 .

Тим часом ОСОБА_10 , попросив вийти з кабіни трактора ОСОБА_11 . Останній вийшов з кабіни трактора, залишивши ключі в замку запалювання. Після чого, ОСОБА_10 без дозволу ОСОБА_11 сів за кермо трактора МТЗ 82 р/н НОМЕР_2 , завів двигун та поїхав в напрямку смт. Казанка, заволодівши таким чином вказаним транспортним засобом.

У цей час ОСОБА_13 перегородив шлях руху транспортному засобу трактору МТЗ 82 р/н НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_12 та почав вимагати зупинити земельні роботи на полі. ОСОБА_12 зупинив рух трактора та з метою з`ясування причин перешкоджання роботам вийшов з кабіни трактору залишивши ключі в замку запалення транспортного засобу.

Далі ОСОБА_13 під різними приводами перешкоджав подальшій роботі ОСОБА_12 , у тому числі шляхом погроз, попередив щоб він та ОСОБА_11 не заважали їх протиправним діям.

Повернувшись через деякий час ОСОБА_10 , поки ОСОБА_17 та ОСОБА_11 розмовляли ОСОБА_13 , без дозволу проник до кабіни трактора МТЗ 82 р/н НОМЕР_1 , сів за кермо, завів двигун та поїхав у напрямку смт. Казанка, заволодівши таким чином вказаним транспортним засобом.

Про вказані події ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повідомили керівництво TOB «Агроальянс», які викликали міліцію за фактом незаконного заволодіння тракторами.

Близько 07.00 на поле прибули працівники Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області, яким вони повідомили про незаконні дії ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , разом з ними на полі перебував і ОСОБА_13 , який працівникам міліції не заперечував, що він разом з ОСОБА_10 заволодів тракторами, які знаходяться на території його фермерського господарства. Після з`ясування обставин вони поїхали до підприємства TOB «Сила росту», директором якого є ОСОБА_13 , де ОСОБА_13 повернув їм документи, які були залишені ними в тракторах.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 категорично заперечили той факт, що трактори на територію TOB «Сила Росту» директором, якого є ОСОБА_13 відігнали вони, що повністю узгоджується з показами інших свідків, які суд необгрунтовано не взяв до уваги та повністю спростовують покази свідків сторони захисту ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , які суд визнав такими, що є послідовними, логічними такими, що та узгоджуються між собою, стабільними, не суперечливими, підтвердженими взаємно.

Так, суд взагалі не взяв до уваги покази свідків - працівників Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які у судовому засіданні під час їх допиту у якості свідків показали, що 12.06.2016 майже одночасно від представників TOB «Агроальянс» надійшло повідомлення черговому райвідділу міліції про незаконне заволодіння ОСОБА_10 та ОСОБА_13 тракторами, та від ОСОБА_13 про те, що невідомими особами з використанням тракторів обробляється поле, що перебуває у користуванні TOB «Сила Росту» директором якого він є. Вказані особи показали, що направляючись на службовому автомобілі на поле де відбувалися вказані події, бачили трактор, який рухався зі сторони вказаного поля у напряму смт. Казанка. Трактором керував ОСОБА_10 . Крім цього, свідки показали, що прибувши на місце пригоди там перебували водії тракторів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та представники TOB «Агроальянс». ОСОБА_13 надаючи пояснення не заперечував, що транспортними засобами заволодів він разом зі своїм сином ОСОБА_10 , на підставі того, що TOB «Агроальянс» нібито обробляло поле, яке перебуває у користуванні TOB «Сила Росту» та повідомив, що трактори знаходяться на території вказаного підприємства.

Таким чином, покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_22 та свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 та ОСОБА_21 повністю узгоджуються між собою. Відповідно до показів вказаних осіб, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не мали можливості та не відганяли трактори у смт. Казанку на територію TOB «Сила Росту», оскільки на час прибуття працівників міліції знаходились на території поля разом з ОСОБА_13 . Крім цього, ОСОБА_18 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_21 підтверджують покази ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в тій частині, що тракторами заволодів та відігнав у напрямку смт. Казанка ОСОБА_10 , якого вони бачили у той саме день та час, керуючим трактором, що рухався у напрямку смт. Казанку зі сторони місця пригоди.

Крім цього, на підтвердження показів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 та ОСОБА_21 суд необґрунтовано не прийняв до уваги та не надав належної оцінки показам свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 - працівників TOB «Агроальянс», які показали, що прибувши на поле за повідомленням ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про незаконне заволодіння тракторами TOB «Агроальянс» Масляними, на полі перебували ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вищезгадані працівники міліції та ОСОБА_13 , який не заперечував, що разом з ОСОБА_10 заволодів тракторами і вони перебувають на території його підприємства. Після з`ясування обставин працівниками міліції вони разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 поїхали до підприємства TOB «Сила росту» де ОСОБА_13 повернув їм документи, які були залишені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в тракторах.

На підставі викладеного, твердження суду, що покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не узгоджуються між собою, що трактори на територію підприємства TOB «Сила росту» могли відігнати самі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є помилковими та такими, що повністю спростовуються показами свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які суд не взяв до уваги виправдовуючи ОСОБА_10 та не надав їм належної оцінки у сукупності.

Критичне ставлення суду до показів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 покази яких нібито не узгоджуються між собою щодо завершення робіт на полі та висловлювань погроз на їх адресу під час заволодіння транспортними засобами, є безпідставним та необґрунтованим, оскільки вказані обставини (щодо завершення робіт на полі та висловлювань погроз на їх адресу під час заволодіння транспортними засобами) ні яким чином не впливають на об`єктивну сторону кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 .

До того ж суд не взяв до уваги покази ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в тій частині, що фактично ОСОБА_10 заволодів тракторами приховуючи свої дійсні наміри у той момент коли ОСОБА_13 відволікав, заважав та погрожував трактористам.

Крім цього, суд не надав належної оцінки показам ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в частині того, що вони знають ОСОБА_13 - батька обвинуваченого ОСОБА_10 , як агресивну особу, яка здатна на рішучі у тому числі протиправні дії. Як показали вказані свідки у судовому засіданні їм було відомо, що ОСОБА_13 в одному з випадків, що відбувся незадовго до вказаних подій, на полі відносно якого є спір щодо права користування ним, застосував рушницю та вистрілив у трактор TOB «Агроальянс» в якому перебував механізатор і саме у зв`язку з цим вони не чинили спротив протиправним діям ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , побоюючись протиправних дій з його боку.

Що стосується показів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_28 та ОСОБА_16 , які пояснили, що трактори на територію підприємства TOB «Сила росту» ставили нібито працівники TOB «Агроальянс», суд взявши їх до уваги, як такі, що є послідовними, логічними та узгоджуються між собою, стабільними, не суперечливими, підтвердженими взаємними, не врахував, що ОСОБА_13 є батьком обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні цього ж кримінального правопорушення тобто є співучасником вчинення злочину, судове провадження відносно якого здійснюється Баштанськнм районним судом Миколаївської області, а інші вищевказані свідки перебувають в залежності від обвинуваченого та його батька ОСОБА_13 , як від роботодавців та знаходяться в дружніх стосунках з ними.

Покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 викликають сумнів у їх щирості і правдивості, не узгоджуються між собою та з покази свідків сторони обвинувачення та потерпілих. Вказані свідки називають різний час коли трактори були нібито загнані на територію фермерського господарства, що належить ОСОБА_29 , самими механізаторами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , інтервалом часу між тим, як було загнано один трактор, а потім інший. Крім того, свідок ОСОБА_16 , надаючи суду покази, які явно не узгоджуються з показами інших свідків, посилався на свідка ОСОБА_15 , який може підтвердити його покази, у судовому засіданні, проте, у судовому засіданні під час допиту ОСОБА_15 з`ясувалося, що свідок ОСОБА_15 взагалі вперше бачить ОСОБА_16 .

Однак суд не прийняв до уваги розбіжності та не точності в показах вказаних осіб та навіть визнав їх такими, що є послідовними, логічними такими, що та узгоджуються між собою, стабільними, не суперечливими, підтвердженими взаємно. Покази ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 повністю спростовуються вищевикладеними показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 .

Крім цього, прокурор та представники потерпілого звертали уваги суду на те, що свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 не допитувались у якості свідків під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки клопотання про їх допит з боку ОСОБА_10 та ОСОБА_13 не надходили, в своїх показаннях вони не посилались на вказаних свідків, як на таких, що можуть надати покази стосовно з`ясування обставин кримінального правопорушення. Той факт, що вказані особи були заявлені для допиту у якості свідків стороною захисту вже під час судового розгляду, майже через 2 роки після вчинення кримінального правопорушення, викликає сумнів у правдивості їх показів та може свідчити про перешкоджання з боку обвинуваченого кримінальному провадженню шляхом штучного створення доказів своєї невинуватості та надання їх суду.

Проте, суд на вказані обставини уваги не звернув.

Крім того, вважає, що суд першої інстанції не мав права допитувати у якості свідка ОСОБА_13 , брати до уваги його покази та класти їх в основу виправдувального вироку, оскільки на час допиту ОСОБА_13 судом першої інстанції та на теперішній час він мав та має статус обвинуваченого, є співучасником ОСОБА_10 , якому інкримінується те ж саме кримінальне правопорушення. Судовий розгляд відносно ОСОБА_13 триває і до тепер у Казанківському районному суді Миколаївської області.

Просить вказаний вирок скасувати, з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
В апеляційній скарзі з доповненнями потерпілий - директор ТОВ «Агроальянс» та представника потерпілого вважають вирок суду першої інстанції необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог матеріального то кримінального процесуального закону. Вказують, що виправдовуючи ОСОБА_10 , суд першої інстанції посилаючись у вироку на відсутність будь-яких доказів того, що трактори з поля були переміщені на базу TOB «Сила Росту» поза волею механізаторів ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та критично оцінюючи покази вказаних осіб, наданих у якості свідків, взявши до уваги показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , суд дійшов висновку про те, що трактори на територію підприємства TOB «Сила Росту могли відігнати самі механізатори ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Суд першої інстанції не перевірив правдивість показань ОСОБА_13 , наданих в суді у якості свідка, який має статус обвинуваченого у кримінальному провадженні, судовий розгляд якого здійснював Баштанський районний суд Миколаївської області. Не перевірена також правдивість показань ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , які не допитувались у якості свідків під час здійснення досудового розслідування, а були залучені в Новобузький районний суд Миколаївської області за ініціативою обвинуваченого ОСОБА_13 на що звертали увагу суду прокурор та представник потерпілого. Покази свідків ОСОБА_13 (який має статус обвинуваченого), ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 викликають сумнів у їх правдивості, оскільки вони не узгоджуються між собою та з показами інших свідків. Той факт, що вказані особи були заявлені для допиту у якості свідків вже під час судового розгляду майже через два роки після вчинення кримінального правопорушення (в порушення ст. 290 КПК України), викликає сумнів у правдивості їх показів та свідчить про перешкоджання з боку обвинуваченого ОСОБА_13 кримінальному провадженню на ОСОБА_10 шляхом штучного створення доказів невинуватості співучасника та надання їх суду. Суд не дав правової оцінки та не мотивував у своєму рішенні, чому не прийняті доводи представника потерпілого щодо недопустимості вищезазначених доказів. Як слідує зі змісту виправдувального вироку показання свідків викладено лише в тій частині, яка виправдовує ОСОБА_10 тоді коли інша частина показань залишилася поза увагою суду без надання їм належної оцінки, як окремо, так і в цілому. Так, зазначивши у вироку про те, що суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , зміст цих показів та належне обґрунтування мотивів, з яких він не бере їх до уваги, суд не навів, як і не навів у вироку покази свідків: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 та ОСОБА_21 (працівники міліції), а також свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 (працівники TOB «Агроальянс»). У судовому засіданні під час допиту у якості свідків працівники міліції показали, що 12.06.2014 після повідомлення черговому райвідділу міліції про незаконне заволодіння ОСОБА_10 та ОСОБА_13 тракторами направляючись на службовому автомобілі на поле де відбулися події, бачили трактор, який рухався зі сторони вказаного поля у напрямку смт Казанка. Трактором управляв ОСОБА_10 . Крім того, свідки показали, що прибувши на місце події там перебували трактористи ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та представники TOB «Агроальянс». При цьому ОСОБА_13 надаючи пояснення не заперечував, що тракторами заволодів він разом зі своїм сином ОСОБА_10 та повідомив, що трактори знаходяться на території його підприємства TOB «Сила Росту». Таким чином, покази ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та вказаних свідків (працівники міліції) повністю узгоджуються між собою та підтверджують покази ОСОБА_11 і ОСОБА_12 в тій частині, що тракторами незаконно заволоділи ОСОБА_10 разом з ОСОБА_13 . Крім того, на підтвердження показів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 (працівники міліції) суд безпідставно не прийняв до уваги та не надав належної оцінки показам свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 (працівники TOB «Агроальянс»), які показали, що прибувши на поле за повідомленням ОСОБА_11 і ОСОБА_12 про незаконне заволодіння Масляними тракторами TOB «Агроальянс», на полі перебували ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , названі вище працівники міліції та ОСОБА_13 , який не заперечував, що разом із ОСОБА_10 заволодів тракторами, які знаходяться на території його підприємства. Після з`ясування обставин працівниками міліції вони разом з ОСОБА_11 і ОСОБА_12 поїхали до TOB «Сила Росту», де ОСОБА_13 повернув ОСОБА_11 документи, які були залишені ним в тракторі, яким незаконно заволодів ОСОБА_10 . Що стосується попередньої змови між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 то її наявність підтверджена показами свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , в частині суспільно небезпечних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які були узгодженими між собою та спрямованими на незаконне заволодіння тракторами TOB «Агроальянс»: фактично ОСОБА_10 заволодів тракторами приховуючи свої дійсні наміри, у той момент коли ОСОБА_13 відволікав, заважав та погрожував трактористам, які знають ОСОБА_13 як агресивну особу, здатну на протиправні дії із застосуванням вогнепальної зброї. Таким чином, суд першої інстанції не піддав конкретному і категоричному аналізу і оцінці з порівнянням з іншими доказами показання на суперечливість неузгодженість, з викладенням своїх міркувань з приводу прийняття доказів в основу обвинувачення чи їх відкидання, як недостатніх і недопустимих та на яких підставах дійшов висновку про відкидання доказів обвинувачення і виправдання притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_10 . Більше того, взявши до уваги показання ОСОБА_13 як свідка, хоча він має статус обвинуваченого, тобто є співучасником злочину, суд не врахував того, що дії обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_13 тісно взаємопов`язані між собою і важко визначити ступінь вини кожного з них при вчиненні одного кримінального правопорушення у різних провадженнях: у Новобузькому районному суді Миколаївської області слухалось провадження №400000302 по обвинуваченню ОСОБА_10 за ст. 289 ч.2 КК України, а у Баштанському районному суді Миколаївської області, одночасно, слухалось провадження №400000302 по обвинуваченню ОСОБА_13 за ст. 289 ч.2 КК України, відтак, з`ясування обставин щодо ОСОБА_13 , має істотне значення для повного з`ясування обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні на ОСОБА_10 . Однак, як видно із матеріалів кримінального провадження суд не звернув уваги на зазначені обставини і не перевірив відомостей щодо ОСОБА_13 .

Просять вказаний вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В запереченнях на апеляційні скарги прокурора та потерпілого, захисник вважає, що вирок необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги зі змінами прокурора та потерпілого - без задоволення.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку прокурора, потерпілого та представника потерпілого які просили задовольнити апеляційні скарги, виправданого та його захисника які апеляції просили не задовольняти, заслухавши сторони в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України та положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину.

Згідно ч.1,3 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що: кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Тобто, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх не можливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок. Якщо висунуті обвинувачення у вчиненні кримінально караного діяння, то тягар доведення цих звинувачень, тобто обов`язок щодо пошуку, збирання і надання суду доказів вини обвинуваченого, лежить на стороні обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

У зв`язку з чим колегія суддів вважає, що судом обґрунтовано зроблено висновок про те, що при встановлених обставинах справи вина ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України недоведена, а тому обвинуваченого слід визнати не винним та виправдати його за п.1 ч.1 ст.373 КПК України.

Апеляційні доводи прокурора та потерпілого про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження не заслуговують на увагу.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України не визнав.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснили, що 12.06.2016 року, близько о 06 год. 20 хв., вони проводили польові роботи на полі яке знаходилось в користуванні ТОВ «АГРОАЛЬЯНС» та належить ОСОБА_30 , прибули ОСОБА_10 разом зі своїм батьком ОСОБА_13 який вимагав зупинити роботи на полі, та повідомив, що вони проводять роботи на полі, яке належить ТОВ «Сила росту», а тому він викликав працівників міліції, які повинні вирішити спір. Показував документи на підтвердження того, що дана земельна ділянка знаходиться в його користуванні. Відомо про те, що вказана земельна ділянка є спірною і на її оренду є договір як у ТОВ «АГРОАЛЬЯНС» так і у підприємства ОСОБА_13 . Свідки пояснили, що трактори ОСОБА_10 відігнав в сторону смт. Казанка при цьому погроз на їх адресу не висловлювали, жодного насилля не застосовували.
Факт знаходження транспортних засобів на територію ТОВ «Сила росту», підтвердили свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_31 , ОСОБА_11 , ОСОБА_27 ОСОБА_16 та ОСОБА_15 .
Суд, у вироку дав правову оцінку та мотивував у своєму рішенні, чому не приймає доводи представника потерпілого, зазначив про те, чому суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 .
Відомості які містяться в показаннях зазначених свідків не підтверджують висунутого ОСОБА_10 обвинувачення в незаконному заволодінні транспортними засобами, незалежно від того хто переганяв трактори, оскільки, не підтверджують наявність у обвинуваченого умислу на незаконне заволодіння транспортними засобами. Транспортні засоби TOB «АГРОАЛЬЯНС» були переміщені з поля до господарства «Сила росту» не з метою їх заволодіння, а в зв`язку з конфліктом, який виник між власниками TOB «Сила росту» та TOB «АГРОАЛЬЯНС» щодо права оренди земельної ділянки на якій проводились роботи в цей день, та знищенням посівів зернових культур, засіяних TOB «Сила росту».

Свідок ОСОБА_13 , допит якого ні в якому разі ні є підставою для скасування виправдувального вироку, в якості свідка суду пояснив, що між його підприємством та підприємством ТОВ «АГРОАЛЬЯНС» вже тривалий час існує спір щодо права на оренду земельної ділянки, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_32 . Оскільки у 2005 році між ТОВ «Сила росту» та ОСОБА_33 було укладено договір оренди земельної ділянки, на цій підставі товариство використовує дану земельну ділянку для сільськогосподарських потреб. Однак, не розірвавши договір із ТОВ «Сила росту» ОСОБА_34 передала вказану земельну ділянку в оренду ТОВ «АГРОАЛЬЯНС» який також почав її використовувати, та періодично в 2013-2014 роках знищувати культури, які висаджувались ТОВ «Сила Росту». 12.06.2014 року зранку на полі трактори під керуванням ОСОБА_11 та ОСОБА_12 проводили роботи. Трактора були припарковані на базі ТОВ «Сила росту». Було повідомлено ТОВ «АГРОАЛЬЯНС» та міліцію.
Свідок ОСОБА_18 показала, що 12.06.2016 року до Казанківського РВ надійшло повідомлення від ОСОБА_13 про знищення посівів кукурудзи на його полі працівниками TOB «АГРОАЛЬЯНС». ОСОБА_13 повідомив, що трактори, які обробляли в цей день поле, знаходяться на території його бази і він притримає їх до вирішення спору щодо погашення йому збитків, спричинених його господарству знищенням посівів кукурудзи. На підтвердження цього він надав їй лист адресований директору TOB АГРОАЛЬЯНС».

Зазначене також підтвердили свідки ОСОБА_21 ОСОБА_35 , ОСОБА_23 .

Представник потерпілого ОСОБА_36 суду пояснила, що вона працює юрисконсультом ТОВ «Агроальянс», що між ФГ «Масляним» та ТОВ «Агроальянс » вже тривалий час вирішується спір, щодо права на оренду земельної ділянки на якій і проводились сільськогосподарські роботи тракторами МТЗ-82 та яка належить ОСОБА_30 , із якою ТОВ «Агроальянс» у грудні 2013 року уклало договір оренди земельної ділянки.

Спір про вказану земельну ділянку між ФГ «Масляним» та ТОВ «Агроальянс » також знайшов підтвердження, згідно свідоцтва про право власності ОСОБА_37 на спірну земельну ділянку, договорів оренди вказаної земельної ділянки між ОСОБА_33 і TOB «АГРОАЛЬЯНС» від 05.12.2013 року та ОСОБА_33 і TOB «Сила росту» від 30.08.2005 року, актів про знищення посівів кукурудзи від 12.07.2014, протоколу про прийняття заяви про вчинений злочин т.1 а.п.92-111, 153-164

Тобто, в судовому засіданні було встановлено що ОСОБА_13 , та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження в цей день спрямовуючи свої зусилля на зупинення роботи по знищенню посівів зернових культур, засіяних TOB «Сила росту» на земельній ділянці (спірній), яка за їх думкою знаходиться у них в оренді, зупинили трактори, які належали TOB «АГРОАЛЬЯНС» і які у зв`язку з чим були переміщені на територію бази TOB «Сила росту».

Колегія суддів вважає, що за встановлених обставин, певні данні кримінального провадження могли б свідчити про наявність у обвинуваченого ОСОБА_10 іншого складу злочину, але відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбаченнях цією статтею.
Також, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України є необґрунтованими твердження адвоката ОСОБА_8 про те, що судом не було враховано те, що дії обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_13 тісно взаємопов`язані між собою і неможливо розглянути кримінальні правопорушення у різних провадженнях, оскільки матеріали відносно ОСОБА_10 було виділено в окреме провадження за постановою прокурором (том 1 а.с.129-130)

За ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Не підлягають задоволенню посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що надані документи виділені з іншого кримінального провадження за №00000302 постановою прокурора прокуратури, копії документів завірені підписом зазначеного прокурора, що підтверджує їх достовірність, а тому вони є належними та допустимими.
Надані стороною обвинувачення письмові докази (документи) не відповідають критеріям зазначеним в ч.2 ст. 84 КПК України щодо визначення документа, оскільки в порушення вимог ч.3 ст. 99 КПК України вказані документи надані стороною обвинувачення суду в копіях, крім того дані копії належним чином не засвідчені.
Суд першої інстанції обґрунтовано, з дотриманням вимог ст. 89 КПК України, визнав надані стороною обвинувачення письмові докази (документи т. 1 а.п. 129-152 ) недопустимими доказами, належним чином вказавши у вироку мотиви прийнятого ним рішення.
Враховуючи, що в апеляційних скаргах не ставиться питання про повторне дослідження доказів судом апеляційної інстанції, апеляційний суд, не вправі за своєю ініціативою досліджувати докази, оскільки в такому випадку будуть порушені засади кримінального провадження такі як змагальність сторін та свобода в поданні ними доказів суду і в доведенні перед судом їх переконливості.

Всі докази, надані як стороною обвинувачення так і стороною захисту, судом досліджені в повному обсязі, з дотриманням вимог процесуального закону, оцінені за правилами ст. 94 КПК України. Висновки суду викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, та належним чином обґрунтовані і вмотивовані. А тому твердження апелянтів, про порушення судом вимог ст. 94 та ст. 370 КПК України, при постановленні виправдувального вироку, є надуманими, та такими що не відповідають дійсності.

У своїх апеляційних скаргах прокурор та потерпілий не наводять передбачених законом підстав (пункт 2,3,4,5,6,7 ч. 2 ст. 412 КПК України) для скасування вироку суду першої інстанції з призначенням нового розгляду при цьому в доповненні та змінах до апеляційної скарги ні прокурор, ні потерпілий не просили апеляційний суд ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, а тому апеляційний суд, в силу визначених вище норм (ст.412,415 КПК України) не вправі надавати оцінку відповідності висновків суду першої інстанції про недоведеність винуватості ОСОБА_10 фактичним обставинам, оскільки це порушуватиме вимоги ст.ст. 404, 421 КПК України щодо меж апеляційного розгляду та недопустимості погіршення правового становища обвинуваченого.

Керуючись ст. ст.404, 405,407, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила :

Апеляційні скарги з доповненнями та змінами прокурора відділу прокуратури Миколаївської області та потерпілого ТОВ «Агроальянс» в особі директора ОСОБА_7 та представника товариства - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 23.08.2016 року, яким ОСОБА_10 визнаний невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та виправданий за цим обвинуваченням за недоведеністю вчинення ним цього злочину залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але вона може бути оскаржена, протягом трьох місяців з дня її проголошення, в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 ,/підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2