ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 516/96/18
Провадження № 1-кп/516/13/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року Теплодарський міський суд Одеської області у складі:
головуючої, судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теплодарі матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петродолинське Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, перебуваючого в розірваному шлюбі, маючого сина 2013 року народження, працюючого автокрановщиком в ФВ-«Пласт» Україна, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Петрівка Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, холостого, працюючого охоронцем в ПП «Транс моніторинг Україна», не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
05.04.2018р. близько опівночі ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та, обидва перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №8 по вул. Енергетиків в м. Теплодарі Одеської області, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим транспортним засобом з метою проїзду на ньому до місця свого мешкання в с. Петродолинське Овідіопольського району Одеської області, побачили автомобіль марки ВАЗ-21013, державний номер НОМЕР_1 , що стояв біля зазначеного будинку та належить ОСОБА_7 . Далі, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 , всупереч волі власника автомобілю, переконавшись в таємності своїх дій, підійшли до зазначеного автомобіля, де ОСОБА_5 через незачинені двері проник до салону автомобілю та, перевіривши рульове колесо, яке не було заблоковане, зрозумів, що автомобіль може зрушити з місця. Після цього до салону автомобіля проник ОСОБА_6 , який з замка запалення висмикнув електричні дроти живлення, з`єднав їх між собою, таким чином намагаючись завести автомобіль, але двигун автомобіля не заводився. Далі, ОСОБА_5 спробував таким же чином: з`єднанням між собою дротів живлення, завести автомобіль. Після невдалих спроб завести автомобіль ОСОБА_6 та ОСОБА_5 залишили вказаний автомобіль, в зв`язку з чим свій злочинний умисел не змогли довести до кінця по незалежним від їх волі причинам.
Продовжуючи свої неправомірні дії, 05.04.2018р. близько 00 годин 30 хвилин ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та, обидва перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №8 по вул. Енергетиків в м. Теплодарі Одеської області, маючи умисел на незаконне заволодіння автомобільною акумуляторною батареєю, яка була встановлена на автомобілі марки ВАЗ-2105, державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , попередньо розподіливши між собою ролі, згідно з якими ОСОБА_5 відчинить автомобіль та в подальшому таємно викраде акумуляторну батарею, а ОСОБА_6 в той час буде знаходитися поблизу і спостерігати за обстановкою, та попередить про можливу небезпеку. Далі, розподіливши ролі, ОСОБА_5 підійшов до зазначеного автомобіля ВАЗ-2105, який був припаркований біля під`їзду будинку №8 по вул. Енергетиків в м. Теплодарі, відчинив автомобіль та, в подальшому, відкривши капот автомобіля, шляхом вільного доступу намагався таємно викрасти автомобільну акумуляторну батарею «Домінатор» вартістю 1500 грн. Однак, в той же час ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 були помічені потерпілим ОСОБА_8 , в зв`язку з чим свій злочинний умисел не змогли довести до кінця та розпорядитися викраденим на власний розсуд, так як були затримані потерпілим.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаних злочинів за вищенаведених обставин, визнав повністю, підтвердивши факти, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, зазначивши, що після невдалих спроб його та ОСОБА_6 завести автомобіль ВАЗ-21013 аби поїхати додому, вони неподалік побачили інший автомобіль ВАЗ-2105, з якого хотіли зняти акумуляторну батарею та встановити її на перший автомобіль щоб поїхати додому, однак не змогли цього зробити, оскільки їх побачив та затримав потерпілий ОСОБА_8 . Крім того, підтвердив, що знаходився у стані алкогольного сп`яніння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаних злочинів за вищенаведених обставин також визнав повністю, підтвердивши факти, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, давши аналогічні покази та, підтвердивши, що знаходився у стані алкогольного сп`яніння.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, які повідомлялися належним чином про місце і дату розгляду справи, надавши письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, виказавши також щодо призначення покарання обом обвинуваченим на розсуд суду.
У відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують обвинувачені, захисник та прокурор, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо вищевказаних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені інкримінованих йому діянь є доведеною в повному обсязі, та кваліфікує його дії: за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, яке було не закінчене з причин, які не залежали від її волі; а також за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Також суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені інкримінованих йому діянь є доведеною в повному обсязі, та кваліфікує його дії: за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, яке було не закінчене з причин, які не залежали від її волі; а також за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обом обвинуваченим відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обом обвинуваченим, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, його особу, те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, наявність у нього неповнолітньої дитини, а також досудову доповідь, складену Біляївським міськрайонним відділом з питань пробації. З даної доповіді вбачається, що з врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, зазначений орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку про призначення йому покарання за вчинене у виді позбавлення волі без конфіскації майна зі звільненням від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України, з одночасним покладенням на нього частини обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, його особу, те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також досудову доповідь, складену Біляївським міськрайонним відділом з питань пробації. З даної доповіді вбачається, що з врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, зазначений орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку про призначення йому покарання за вчинене у виді позбавлення волі без конфіскації майна зі звільненням від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України, з одночасним покладенням на нього частини обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільні позови по справі не заявлено.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з обвинувачених в солідарному порядку.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, встановленими ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання: - за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна; - за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання: - за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна; - за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: - сонцезахисні окуляри повернути за належністю ОСОБА_6 , скасувавши арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.05.2018р.; - 4 фрагменти СПВ пальців рук, змиви на марлеві тампони з водійського керма, скасувавши арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.05.2018р., а також 11 фрагментів СПВ пальців рук, 3 фрагменти долоні, множинні фрагменти скла знищити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 1144 грн.
Запобіжні заходи до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час досудового слідства не застосовувались.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя