Справа № 461/3070/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2018 року. Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Львові кримінальне провадження /внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001424 від 23.03.2018 року/ про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дрогомишиль, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Яворівського районного суду від 06.03.2018 року засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, із застосування ст. 75 до 1 (одного) року іспитового терміну

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 14.01.2018 року, приблизно о 08 год. 40 хв., перебуваючи на території «Гранд готелю», що по вул. Дорошенка, 11 у м. Львові, за попередньою змовою з ОСОБА_5 (засуджений вироком Галицького районного суду м. Львова від 09.07.2018 року), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрав металеву трубу сірого кольору, розміром 100*100*3000 мм, вартістю 657 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 657 грн., тобто, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши, що викрав вказану металеву трубу з метою подальшого збуту, оскільки гроші йому були необхідні на особисті потреби. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій, відшкодував завдану потерпілим шкоду в повному обсязі.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття; повне визнання вини. Обставини, що обтяжують покарання не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_4 характеризується посередньо; на обліку у психоневрологічному диспансері не числиться; з 2010 року числиться на обліку у лікаря нарколога з діагнозом хронічний алкоголізм другого ступеня; шкода потерпілому відшкодована.

З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги наявність у обвинуваченого судимостей за злочини проти власності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті, за якими кваліфіковано вчинене ним кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Окрім цього, судом встановлено, що вироком Яворівського районного суду Львівської області від 06.03.2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання, у вигляді 03 (трьох) років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю в 01 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У зв`язку з наведеним, враховуючи положення ч.1 ст.71 КК України, суд приходить до висновку, що призначаючи покарання обвинуваченому за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 06.03.2018 року.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу з метою забезпечення виконання вироку, з врахуванням того, що ОСОБА_4 призначається покарання у виді позбавлення волі, є підстави обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

При обранні запобіжного заходу суд враховує ступінь тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність соціальних зв`язків /за місцем реєстрації не проживає/, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, наявність у обвинуваченого судимостей за злочини проти власності, майновий стан, переховувався від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із чим ухвалою суду був оголошений в розшук, а також враховуючи вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Цивільний позов не заявлено. Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає.

Речовий доказ - CD-R диск із записами з камер відеоспостереження слід зберігати у матеріалах кримінального провадження №0000221 від 14.01.2018 року.

Керуючись ст.ст.349, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 06.03.2018 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ЛСІ ЛУВП № 19 УДПтС України у Львівській області, взявши його під варту в залі судового засідання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 10 жовтня 2018 року.

Речові докази - CD-R диск із записами з камер відеоспостереження зберігати у матеріалах кримінального провадження №0000221 від 14.01.2018 року.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1