Справа № 344/8603/18
Провадження № 1-кс/344/3665/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу СУ ГУ НП в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурор військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000885,

В С Т А Н О В И В:

Слідча звернулася з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликалася на те, що в травні 1993 року у відповідності до договору від 13.05.1993 створено Українсько угорську фірму «Протов ЛТД» у формі товариства з обмеженою відповідальністю.

У статутний капітал даного товариства передано майно та грошові кошти ДП ВО «Карпати», а саме: виробничий корпус №4А та обладнання для виробництва мікрозборок по товстоплівковій технології на суму 8 629 724 грн., що становило 49 % статутного капіталу товариства, яке в подальшому, у відповідності до цілей визначених статутом здійснювали господарську діяльність.

12 серпня 2014 року постановою господарського суду Івано-Франківської області боржника - Українсько угорську фірму «Протов ЛТД» визнано банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_5 , якій у відповідності до ст.43 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 за № 2343-XII (із змінами і доповненнями) зобов`язаний, перед виставленням на аукціон майна, яке підлягає реалізації при ліквідаційній процедурі банкрута, здійснити його оцінку.

Однак, вказаним ліквідатором оцінка нерухомого майна банкрута Українсько угорської фірми «Протов ЛТД» не проводиться та виставляється на аукціон майно у відповідності до договору про проведення аукціону від 28.11.2014.

23 лютого 2015 року було заплановано продаж майна банкрута на відкритих торгах (виробничого приміщення №4, під літерою «А», яке складається з другого і третього поверху, загальною площею 4 513,5 м. кв., що за адресою: АДРЕСА_1 ) шляхом проведення аукціону Першою українською міжрегіональною торговою біржею за початковою ціною продажу 841 930,10 грн.

Однак, через відсутність заявок на придбання майна даного банкрута, аукціон не відбувся.

Повторний аукціон з продажу майна відбувся 24.03.2015, однак вже за початковою вартістю 673 544, 08 грн. без врахування ПДВ, з можливістю зниження початкової ціни на тому ж аукціоні, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 % початкової вартості.

Переможцем аукціону з продажу майна банкрута - Українсько угорської фірми «Протов ЛТД» визначено ОСОБА_6 , де остання придбала виробничі приміщення №4, під літерою «А», яке складається з другого і третього поверху, загальною площею 4 513,5 м. кв., що за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 336 774, 08 грн.

В подальшому, у липні 2016 року ОСОБА_6 реалізувала вказану нерухомість ОСОБА_7 у відповідності до договору купівлі продажу від 19.07.2016 року за ціною 1 612 200 грн.

Крім того, із матеріалів провадження вбачається, що перший поверх виробничого приміщення №4, площею 1 717,1 м. кв., яке розташоване на першому поверсі за тією ж адресою, придбані ОСОБА_7 у відповідності до договору купівлі продажу від 11.02.2016 за ціною 1 771 136, 80 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 , ставши власником цілісного майнового комплексу, що складається з трьох поверхів, одержав право на отримання у власність земельної ділянки площею 8,5097 га для обслуговування нежитлових приміщень, що за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , де останній оформивши право власності на дану земельну ділянку повністю паралізує господарську діяльність державного підприємства та заподіює збитки державним інтересам.

Поряд з наведеним, згідно висновку оціночно будівельної експертизи від 08.05.2018 за №518/18-22 встановлено, що дійсна ринкова вартість нерухомого майна: виробничого приміщення №4, під літерою «А», яке складається з другого і третього поверху, загальною площею 4 513,5 м. кв., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 24.03.2015 (тобто на час проведення відповідного аукціону), становила 8 401 880 грн.

А тому вбачається, що за результатами незаконної схеми з реалізації нерухомого майна банкрута у статутному капіталі якого містилась частка державної власності, здійснено розтрату, в тому числі, і майна державного підприємства, а також продовжуються спроби, направленні на подальше заподіяння збитків державним інтересам.

Таким чином, постановою про визнання речовим доказом від 07.06.2018, виробниче приміщення №4, під літерою «А», яке складається з другого і третього поверху, загальною площею 4 513,5 м. кв., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом, оскільки воно зберегло на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є предметом, що був об`єктом вчинення кримінально протиправних дій.

Слідча в судовому засіданні клопотання підтримала, покликаючись на викладені в ньому обставини, просила таке задоволити.

Заслухавши слідчу, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже з метою збереження речових доказів вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на виробниче приміщення №4, під літерою «А», яке складається з другого і третього поверху, загальною площею 4 513,5 м. кв., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти дії щодо його відчуження.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1