АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/1268/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/302/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

23 серпня 2018 року м. Кривий Ріг
Апеляційний суду Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
суддя-доповідач ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 04 січня 2016 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Оноп-Барзя, Олександрово-Заводського району, Читинської області Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_7
захисник ОСОБА_9
перекладач ОСОБА_10 ,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з його незаконністю, наголошуючи на тому, що злочин в якому він обвинувачується, не скоював.
Окрім того, обвинувачений вказує на те, що суд не перевірив його алібі, та не взяв до уваги, що в день події злочину він не знаходився за адресою АДРЕСА_2 , де винаймав житло, а з 31 грудня 2015 року по 04 січня 2016 року перебував у жінки, адресу якої давав захиснику для перевірки алібі, але адвокат не перевірила його непричетність до вчинення злочину. Вказує на те, що кримінальне провадження щодо нього сфальсифіковано слідчими, з тієї підстави, що він раніше судимий, а свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 його обмовляють, при цьому стверджує, що не був з цими свідками і не скоював злочин. Звертає увагу й на те, що він за своїм станом здоров`я не зміг би спричинити потерпілому таких тілесних ушкоджень, які були на ньому, оскільки страждає на епілепсію, є інвалідом другої групи, однак документи, які це підтверджують зникли, та вважає, що зацікавленим особам вигідно зробити його здоровим й винним у цьому злочині. Також обвинувачений не погоджується із зарахуванням судом у строк відбування покарання строку його попереднього ув`язнення, та вважає, суд безпідставно зарахував йому, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, лише період з 04 січня 2016 року по 20 червня 2017 року.
Вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим за ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років 6 місяців; на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання, зараховано строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 04 січня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, а з 21 червня 2017 року по 04 червня 2018 року - день за один день.
Цим вироком вирішено питання по речовим доказам і процесуальним витратам.
За обставин, викладених у вироку, 01 січня 2016 року в ранковий час доби, ОСОБА_7 знаходився за місцем свого проживання - в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де разом зі своїми знайомими ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вживав алкогольні напої. Під час розпивання алкогольних напоїв ОСОБА_13 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав зневажливо висловлюватися щодо колишньої співмешканки ОСОБА_7 - ОСОБА_16 . Ці висловлювання ОСОБА_13 викликали обурення у ОСОБА_7 , внаслідок чого між зазначеними особами на ґрунті побутового пияцтва виник короткочасний словесний конфлікт, а ОСОБА_17 залишив даний будинок .
Після цього, приблизно о 12.20 годині 01 січня 2016 року, коли ОСОБА_15 , також залишив вказаний будинок, в приміщенні кухонної кімнати між ОСОБА_18 та ОСОБА_13 знову виник побутовий конфлікт з приводу вищезазначених висловлень останнього, в ході якого у ОСОБА_7 виникла гостра неприязнь до ОСОБА_13 та умисел, направлений на заподіяння йому смерті з вище наведених мотивів.
У період часу приблизно з 13.05 до 17.55 години 01 січня 2016 року ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою заподіяння ОСОБА_13 смерті, з мотивів особистої неприязні до нього, знаходячись в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_2 умисно завдав потерпілому ОСОБА_13 клинком кухонного ножа, підшуканого у вказаному помешканні, не менше 10 ударів у ділянки голови, обличчя та правої руки, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_13 впав на підлогу. Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу та діючи з метою заподіяння смерті потерпілому, ОСОБА_7 умисно наніс ОСОБА_13 кулаками рук та взутими ногами не менше 12 ударів в ділянки слизової оболонки губ, обличчя та шиї, лівої кисті, голови, ребер, носу, спини та правої сідниці, та невстановленим слідством тупим предметом округлої форми не менше 3 ударів в ділянки шиї, грудної клітини праворуч та правого передпліччя.
У результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_13 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: лінійних подряпин лобової області по центру, на ребрі правої долоні, в проекції 5 п`ясної кістки тильної поверхні правої кисті; переривчастого осадження обличчя та шиї; округлих саден лівої передньо-бічної поверхні верхньої третини шиї, середньої правої поверхні нижньої третини грудної клітки, задньо-внутрішньої поверхні на межі верхньої та середньої третини правого передпліччя; смугастих саден на правій сідниці в області внутрішніх квадрантів, у правій поперековій області; синця тильної поверхні лівої кисті; колото-різаних ран: в проекції правого кута нижньої щелепи, з ушкодженням дрібних гілок правої лицьової артерії; на правій передньо-бічній поверхні середньої третини шиї, за шляхом ушкоджує верхні праві щитовидну артерію та вену; в області внутрішнього кута правого ока, за шляхом ушкоджує праву очну артерію; численних зливних між собою забійних ран слизової оболонки нижньої губи в центрі та по краям і верхньої губи справа; різаної рани у верхній третині спинки носу справа; забійної рани верхньої третини завитку правої вушної раковини; перелому хрящів носу; крововиливів у м`які покрови лобово-скронево-тім`яних областей та у скроневі м`язи; субарахноїдальних крововиливів тім`яних, лобових, правої скроневої та потиличної часток, півкуль мозочку, кров`янистої рідини шлуночків мозку; розгинальних переломів 2, 6-8 ребер зліва по середньо-ключичній лінії, 4,5,9 ребер справа по середньо-ключичній лінії, 6,7,10 ребер справа по передньо-пахвовій лінії; згинальних переломів 4,5 ребер зліва по середньо-ключичній лінії.
Згідно висновків судово-медичної експертизи №35 від 22.01.2016 року та додаткової судово-медичної експертизи № 35 від 08.02.2016 року, усі виявлені у потерпілого ОСОБА_13 тілесні ушкодження, входять до комплексу «сполучена комбінована травма голови, шиї, тулубу, кінцівок», їх заподіяння призвело до розвитку загрозливого для життя явища - шоку-крововтрати, і за своїм характером вони відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_13 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 безпосередньо на місці події в результаті сполученої комбінованої травми голови, шиї, тулубу та кінцівок, у вигляді колото-різаних та різаного поранень, переломів ребер, субарахнаїдальних крововиливів, що ускладнилася шоком-крововтратою.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 , кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, скасувати вирок з підстав, зазначених у скарзі обвинуваченого, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, просив вирок щодо ОСОБА_7 залишити без змін, як законний та обгрунтований.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, частково дослідивши докази, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є вирок, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
В статті 91 КПК України зазначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Судом першої інстанції вказані вимоги закону було дотримано належним чином.
Апеляційним переглядом встановлено, що викладені у вироку висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за що його засуджено, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.115 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних у провадженні доказів, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам провадження, і які суд першої інстанції дослідив в повному обсязі, й дав правильну та об`єктивну оцінку.
Так, в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому злочині не визнав та пояснив, що приблизно в кінці грудня 2015 року він переїхав із будинку по АДРЕСА_2 проживати і допомогати по господарству на дачний масив до своєї знайомої, тому 01 січня 2016 року його не було за цим місцем проживання. Спиртних напоїв з потерпілим, ОСОБА_11 і ОСОБА_19 він не розпивав в той день, а з потерпілим ОСОБА_13 взагалі зустрічався дуже давно. Про вбивство потерпілого дізнався 04 січня 2016 року під час свого затримання працівниками поліції. Наявність слідів крові на його одязі пояснив тим, що олімпійку йому передав перед затриманням працівниками поліції знайомий ОСОБА_11 . Окрім, того вказував на необгрунтованість обвинувачення через перевагу потерпілого у статурі та зрості.
Потерпіла ОСОБА_20 пояснила, що 01.01.2016 вранці її чоловік ОСОБА_13 був вдома, та сказав, що пройдеться вверх по вулиці та повернеться назад. Пройшло декілька днів і він не повернувся, тому вона зателефонувала свої знайомій ОСОБА_21 і попросила зайти додому до ОСОБА_7 , щоб перевірити чи там немає її чоловіка. У цей же день ОСОБА_22 зателефонувала і сказала, що виявила труп її чоловіка ОСОБА_13 у будинку ОСОБА_7 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що раніше проживала спільно з ОСОБА_7 . Приблизно 03 - 04 січня 2016 року за проханням ОСОБА_20 пішла до будинку ОСОБА_7 , двері будинку були відкриті. Коли вона зайшла всередину, то побачила за шторкою труп чоловіка і сліди крові на ньому та поруч на підлозі. Інших осіб у цей час у будинку не було. Про виявлення трупа вона відразу повідомили правоохоронні органи.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що 01.01.2016 приблизно о 10.00 год. він прийшов гості до ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , у якого в гостях вже знаходились потерпілий ОСОБА_23 і ОСОБА_11 . Вони разом вживали алкогольні напої приблизно до 12.00 год. Під час цього, ОСОБА_23 негативно висловлювався про колишню співмешканку ОСОБА_7 , у зв`язку з чим між ОСОБА_23 і ОСОБА_24 відбувся словесний конфлікт. Коли він виходив із будинку, в ньому ще залишились ОСОБА_23 і ОСОБА_24 . Наступного дня на вулиці він зустрів знайомого ОСОБА_25 , який сказав йому, що ОСОБА_7 , його Полховського похоронив.
Свідок ОСОБА_25 пояснив, що 01 січня 2016 року приблизно о 19.00 год. неподалік свого будинку зустрів ОСОБА_7 , який проходив по вулиці і сказав йому, що «завалив» Полховського. При цьому він помітив, що руки у ОСОБА_7 були брудні і він виявляв ознаки алкогольного спяніння. Пізніше він зустрів на вулиці ОСОБА_15 і переказав йому слова ОСОБА_24 , а наступного дня дізнався, що в будинку, де проживає ОСОБА_7 , виявили труп потерпілого.
Свідк ОСОБА_26 пояснив, що в січні 2016 року ОСОБА_26 прийшов у гості до ОСОБА_7 і вони вдвох вживали спиртні напої. Через деякий час, до них приєданалися потерпілий ОСОБА_23 та ОСОБА_19 і вони вчотирьох розпивали алкогольні напої. Під час вживання алкоголю між ОСОБА_24 і ОСОБА_23 відбувся словесний конфлікт з приводу якоїсь жінки, після цього ОСОБА_26 пішов до додому. В подальшому, в цей же день ввечері до ОСОБА_26 прийшов ОСОБА_24 , який був одягнений в тріко і куртку, та попросив мобільний телефон зателефонувати. В присутності ОСОБА_26 , ОСОБА_7 спілкувався з невідомою особою по телефону, та казав, що «завалив» людину, прізвище якої не пам`ятає. ОСОБА_26 не звернув уваги на слова ОСОБА_7 через стан сильного алкогольного сп`яніння останнього. Після здійсненого дзвінка ОСОБА_7 повернув ОСОБА_26 телефон і залишився спати в його будинку. Наступного дня вранці, коли ОСОБА_7 ще спав, він пішов до місцевого магазину та через певний час дізнався про смерть ОСОБА_13 .
Отже, вказаними показаннями потерпілої і свідків, які є послідовними і узгоджуються між собою, підтверджено спільне перебування потерпілого ОСОБА_13 і обвинуваченого ОСОБА_7 за місцем проживання останнього, де між ними виник конфлікт, під час якого обвинувачений позбавив життя потерпілого, та усвідомлення обвинуваченим вбивства ОСОБА_13 відразу після події злочину, й ці показання повністю спростовують доводи скарги обвинуваченого про перебування в момент вбивства в іншому місці та про непричетність його до злочину.
Разом з цим, доводи обвинуваченого стосовно того, що суд не перевірив його алібі, яке полягало у відсутності його за місцем вчинення злочину, й перебування у іншому місці, тобто у непричетності до скоєного злочину та те, що свідки ОСОБА_26 і ОСОБА_15 його обмовляють, є необґрунтованими.
Суд першої інстанції, перевіряючи алібі ОСОБА_7 двічі допитав свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_15 , 09.06.2016 допитав свідка ОСОБА_26 , пояснення, якого у подальшому при зміні складу суду були відтворені в судовому засідання шляхом прослуховування технічного запису цього судового засідання, проти, чого, жоден з учасників процесу не заперечував. Показаннями цих свідків, які є послідовними і узгоджуються між собою, повністю спростовуються доводи ОСОБА_7 про його відсутність за місцем свого проживання - в приміщенні будинку АДРЕСА_2 01 січня 2016 року і його перебування з кінця місяця грудня 2015 року по 04 січня 2016 року в іншому місті, а також про відсутність конфлікту між ним і потерпілим, та його про непричетність до злочину.
Суд апеляційної інстанції також перевіряв доводи обвинуваченого щодо відсутності його у день події злочину за місцем мешкання та перебуванні у цей час у знайомої жінки, яка проживає, зі слів обвинуваченого, по АДРЕСА_3 , й вони не знайшли свого підтвердження, оскільки окрім наведеного, з відповіді на запит суду Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області слідує, що в цьому селі вулиці Центральної немає взагалі, що вказує на неправдивість показань обвинуваченого з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин ( т.5, а.п. 39).
Окрім того, протоколом огляду місця події від 04.01.2016 на території домоволодіння АДРЕСА_2 , підтверджено виявлення в кухонній кімнаті житлового будинку на підлозі трупу ОСОБА_27 і сліди нашарування речовини бурого кольору на стіні, підлозі та тумбі, а також вилучення трьох кухонних ножів, викрутки, спортивних штанів, джинсової куртки, змивів речовини з кахелю в будинку та змиви речовини зі снігу на подвір`ї, п`яти недопалків сигарет, 2 сліди пальців рук та 2 папілярних узорів (т.2 а.с.4-12).
Оглядом трупа ОСОБА_13 , виявлено зовнішні ознаки насильницької смерті, а також вилучено дактокарту трупа, зрізи нігтів з піднігтьовим вмістом з рук, змиви мікрооб`єктів з рук (а.с.13-21 т.2).
Висновками судово-медичного експерта №35 від 22.01.2016 та додаткового висновку №35 від 08.02.2016, при досліджені трупа ОСОБА_13 , виявлено тілесні ушкодження, які входять до комплексу «сполучена комбінована травма голови, шиї, тулубу, кінцівок». Їх заподіяння призвело до розвитку загрозливого для життя явища шок-крововтрата. За ознакою небезпеки для життя вони як у сукупності, так і окремо кожне відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (т.2 а.с.115-119, 122-123). Колото-різані поранення утворилися від триразових поступових дій плоского клинкового предмета, що володіє колюче-ріжучими властивостями. Подряпини утворилися не менш від шести дій предметів із обмеженою контактуючою поверхнею, що діяв під гострим кутом до поверхні шиї, яким могло бути вістря колючо-ріжучого предмету або інші предмети з подібними властивостями. Різана рана утворилася від тангенціальної дії предмету, що володіє ріжучими властивостями, можливо лезом колючо-ріжучого предмету. Округлі садна утворилися не менш від трикратної дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею округлої форми. Забійні рани слизової оболонки губ, осадження обличчя та шиї, синець тильної поверхні кисті, крововиливи в м`яких покровах голови, переломи ребер, хрящів носу, садна спини і сидниці утворилися від 12 дій тупих предметів, що не відобразили на ушкодженнях особисті властивості, не виключається можливість від дії взутих ніг, зігнутих у кулаки кистей рук або подібних предметів. Ушкодження на кистях рук могли утворитися при спробі від самозахисту. Колото-різані поранення: №1 в проекції правого кута нижньої щелепи, що розповсюджується в прямолінійний раневий канал направленням по зонду справа наліво, згори вниз, дещо ззаду наперед, довжина по зонду 5,5см; №2 - на правій передньо-бічній поверхні середньої третини шиї, раневий канал по зонду знизу вгору, дещо спереду назад, довжина 4,5 см; №3 - в області внутрішнього кута правого ока, направлення раневого каналу спереду назад, довжина 2,5см. Усі виявлені тілесні ушкодження були заподіяні незадовго до настання смерті, утворилися у швидкій послідовності одне за одним, деякі можливо одночасно, незадовго до настання смерті. Під час заподіяння ушкоджень взаєморозташування потерпілого і нападника змінювалося. Причиною смерті потерпілого є сполучена комбінована травма голови, шиї, тулубу, кінцівок, у вигляді колото-різаних, різаного поранень, переломів ребер, субарахноїдальних крововиливів, що ускладнились шоком-крововтратою. Смерть могла настати орієнтовно за 1-3 доби до моменту огляду трупа на місці виявлення, що не суперечить відомим обставинам справи. Від моменту заподіяння тілесних ушкоджень до настання смерті міг сплинути незначний проміжок часу, вимірюємий хвилинами, десятками хвилин. Можливість їх заподіяння при падінні з висоти власного зросту виключається. Не виключається можливість здійснювати постраждалим самостійні дії після заподіяння йому тілесних ушкоджень впродовж незначного проміжку часу, вимірюємого хвилинами, десятками хвилин.
Протоколом огляду від 04.01.2016, в ході якого оглянуто і вилучено добровільно виданий ОСОБА_26 мобільний телефон «Нокіа» червоно-чорного кольору встановлені вихідні та вихідні дзвінки з цього телефону за період 03-04 січня 2016 року (т.2 а.с.23-24).
З протоколу затримання ОСОБА_7 від 04.01.2016 р., видно, що під час затримання у нього вилучено куртку болоневу чорного кольору з плямами бурого кольору, олімпійку чорного кольору з плямами бурого кольору (т.2 а.с.66-69),
Протокол про відібрання зразків, необхідних для експертного дослідження від 05.01.2016, свідчить, що у ОСОБА_7 були відібрани відбитки пальців рук (т.2 а.с.92).
Висновком експерта №58/01-279 від 02.02.2016 встановлено, що вилучений 04.01.2016 при огляді будинку по АДРЕСА_2 слід пальця руки розміром 17*16 мм на липкій стрічці розміром 38*31 мм придатний для ідентифікації і залишений середнім пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_13 , тобто підтверджено факт перебування потерпілого в домі де мешкав обвинувачений (т.2 а.с.132-139).
Згідно висновку експерта №4к від 05.01.2016, кров ОСОБА_7 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (т.2 а.с.142-43);
Відповідно до висновку експерта №5 від 29.01.2016, кров ОСОБА_13 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, а експертним дослідженням встановлено, що на вилучених у ОСОБА_7 спортивній кофті олімпійці (вирізки - об`єкти №№1-5) та куртці (вирізок-об`єкт №6) виявлена наявність крові людини, походження якої від потерпілого ОСОБА_13 або при змішуванні від нього і обвинуваченого не виключається, що вказує на наявність контакту обвинуваченого і потерпілого до моменту смерті останнього та спростовуються показання ОСОБА_7 про його непричетность до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому (т.2 а.с.147-152).
Висновком експерта №4 від 29.01.2016 на джинсовій куртці (об. №1), спортивних штанях (об.№№2-4), змиві з кахлю (об. №5), та змиві з правої руки трупа (об. №7) встановлена наявність крові людині. Походження крові, виявленої в об`єктах №№1,7,5, від потерпілого ОСОБА_13 не виключається. При серологічному дослідженні змивів зі снігу (об. №6) виявлено кров людини, походження якої від ОСОБА_7 не виключається. При дослідженні об`єктів №№2,3,4 виявлено кров змішаного походження, ймовірно, потерпілого ОСОБА_13 і обвинуваченого ОСОБА_7 (т.2 а.с.156-162).
З висновку експерта №213 від 02.03.2016, видно, що в піднігтьовому вмісті обох рук трупу ОСОБА_13 встановлена наявність крові, найдені епітеліальні клітини з ядрами та виявлений білок людини. При визначенні статевої належності слідів крові у піднігтьовому вмісті правої руки встановлено її походження від особи чоловічої генетичної статі, виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВ0, у зв`язку з чим походження крові від ОСОБА_13 не виключається, що вказує на насильницький характер смерті потерпілого і його спроби захисту від нанесення небезпечних для життя ушкоджень (т.2 а.с.166-169)
Висновком експерта №19 від 05.01.2016, підтверджено виявлення у ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень у виді 4 саден в області спини і лівого ліктьового суглоба, які виникли від ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, термін виникнення яких може відповідати 01.01.2016, що підтверджує раптово виниклий конфлікт між потерпілим та обвинуваченим (т.2 а.с. 126,127).
Відповідно до висновку експерта №214 від 01.03.2016 на клинку та рукоятці ножа (об`єкти №1,2), вилученого 04.01.2016 під час огляду будинку АДРЕСА_4 , встановлена наявність крові, білок людини, а на рукоятці, крім того, виявлені одиничні епітеліальні клітини з ядрами. При визначенні статевої належності крові на клинку ножа встановлено її походження можливо і від потерпілого ОСОБА_13 (т.2 а.с.172-177).
Результати експертизи узгоджуються з висновками судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 і підтверджують факт заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень саме за допомогою ножа.
Висновком судово-психіатричної експертизи №61 від 17.03.2016 встановлено, що ОСОБА_7 на хронічне психічне захворювання в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Раніше і в теперішній час обвинувачений виявляє психічні і поведінкові розлади в результаті зловживання алкоголем. У період інкримінованого йому діяння ОСОБА_7 не проявляв тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час обвинувачений по своєму психічному стану може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.3 а.с.3-7).
Отже, на підставі вищенаведених доказів, належність, допустимість, та достовірність й достатність яких не була поставлена під сумнів вагомими доводами чи доказами сторони захисту під час судового розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, та вірно кваліфікував його дії за ч.1 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.
Разом з цим, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про фальсифікацію матеріалів кримінального провадження щодо нього, не відповідають дійсності, оскільки нічим не підтверджені, та повністю спростовуються сукупністю наведених вище доказів.
Що стосується доводів скарги обвинуваченого про те, що він в силу свого стану здоров`я, будучи інвалідом 2-ї групи, не зміг би спричинити потерпілому таку кількість тілесних ушкоджень, які у нього були виявлені, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними, оскільки вони також спростовуються вище наведеними доказами та розцінюються як захист з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Так, судово-токсикологічним дослідженням у потерпілого виявлено етиловий спирт в концентрації 3,93 проміллє, що звичайно у живих осіб відповідає тяжкій алкогольній інтоксикації, тобто наведене свідчить про те, що під час конфлікту ОСОБА_13 знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння і не міг чинити опір ОСОБА_7 .
Окрім того, з відповіді головного лікаря КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер Дніпропетровської обласної ради» від 05.07.2016 видно, що ОСОБА_7 перебуває під наглядом лікаря нарколога з січня 2016 року, з діагнозом: психічні поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності (.3, а.с.132).
З висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи №61 від 17.03.2016 слідує, що ОСОБА_7 10.03.2013 був визнаний інвалідом 2 групи на час відбування покарання у Софіївській виправній колонії №45 Дніпропетровської області, та ця група інвалідності дійсна тільки в місцях позбавлення волі на період відбування строку покарання. В подальшому були оформлені документи на проходження МСЕК, однак ОСОБА_7 група інвалідності йому не встановлювалася (т.3, а.п.5).
При цьому, суд апеляційної інстанції, витребувавши медичну довідку щодо стану здоров`я ОСОБА_7 , встановив, що обвинувачений за період перебування в КУВП з 06.01.2016 по 01.08.2018 знаходився на амбулаторному лікуванні у лікаря психіатра з приводу: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, гіпертонічна хвороба та отримував відповідне лікування. Станом на 14 серпня 2018 року стан його здоров`я задовільний ( т.5, а.п. 37).
Також, апеляційним переглядом встановлено, що при призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65-67 КК України.

Так, призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину те, що людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, перебуває на обліку у лікаря нарколога, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти життя і здоров`я особи (т.2, а.с. 203-209).
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покаpання, відповідно до ст.ст.66,67 КК України суд не встановив.
Отже, суд, дійшовши висновку, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 неможливо без ізоляції від суспільства, обґрунтовано призначив йому покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією ч.1 ст.115 КК України.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду й вважає, що покарання ОСОБА_7 призначено з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, обставин провадження в їх сукупності, й відомостей про його особу, та є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Підстав для застосування щодо ОСОБА_7 положень ст.69 КК України під час апеляційного перегляду не встановлено.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо неправильного зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ, з урахуванням змін, внесених Законом України №2046-VIII від 18 травня 2017 року, було прийнято вірне рішення про зарахування ОСОБА_7 в строк відбування покарання строку його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, саме за період з дня його затримання - 04.01.2016 по 20.06.2017 року - кінцева дата дії Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII, а з 21.06.2017 по 04.06.2018 року з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.
Виходячи з вищенаведеного, суд погоджується з вироком, вважає його законним, обґрунтованим, належним чином вмотивованим і справедливим, а призначене обвинуваченому покарання таким, яке відповідає меті покарання, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту отримання ухвали.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
___________________ _____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4