Справа № 639/4449/18
Провадження № 1-в/639/746/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м. Харкові клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білопілля Сумської області, громадянина України, українця, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Білопільського районного суду Сумської області від 11.05.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, відбуваючого покарання в Холодногірській виправній колонії №18,-
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст. 81 КК України звернувся засуджений ОСОБА_4 .
У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на те, що засуджений характеризується посередньо, за час відбування покарання мав два стягнення, заохочень не мав.

Вислухавши думку прокурора, пояснення засудженого, вивчивши матеріали судової справи та особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Вимогами п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 засуджений вироком Білопільського районного суду Сумської області від 11.05.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахується з 12.07.2016 року, кінець строку відбування покарання 12.07.2019 року. На момент розгляду клопотання ОСОБА_4 відбув 2 роки 2 місяця 6 днів, лишилось 9 місяців 24 дня.
Як вбачається з характеристики засудженого, ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.07.2016 року.

З 12.07.2016 року по 28.08.2016 року перебував в Сумському слідчому ізоляторі, режим тримання не порушував, заохочень та стягнень не має.

З 28.08.2016 року по 08.10.2017 року відбував покарання у Шосткінський виправній колонії (№66). Режим тримання порушував, характеризується негативно, допускав порушення установленого порядку відбування покарання за що має два стягнення, на теперішній час погашені, заохочень не має.

З 08.10.2017 року відбуває покарання в державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)».

За час відбування покарання характеризується посередньо, режим не порушує, мав два стягнення, які на даний час погашені у встановленому законодавством порядку, заохочень не мав.

Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням.

До виконання передбачених законодавством вимог персоналом ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Бере участь у реалізації програми диференційного виховного впливу «Професія» - не цікавиться.

Підтримує зв*язки з сестрою та матір*ю шляхом телефонних розмов та побачень, отримує посилки і бандеролі.
На профілактичних обліках в установі не перебуває.
На комісії установи від 18.07.2018 року розглядалося питання можливого застосування умовно-дострокового звільнення згідно статті 81 Кримінального кодексу України - рішенням комісії установи, протокол № 29, засудженому ОСОБА_4 було відмовлено як такому що не довів свого виправлення.

Згідно довідки про заохочення та стягнення, ОСОБА_4 за час відбування покарання заохочень не має, проте мав 2 стягнення, а саме: 11.04.2017 року у виді догани та 11.07.2017 року у виді суворої догани, вилучено мобільний телефон.
Враховуючи, що ОСОБА_4 судимий за корисливі злочини, те, що він за час перебування у місцях позбавлення волі порушував режим тримання, характеризується за місцем відбуття покарання посередньо, незрозуміло якою буде його поведінка у разі умовно-дострокового звільнення, суд приходить до висновку, що на даний час засуджений ОСОБА_4 , своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого повного виправлення.

Таким чином, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, а тому його клопотання є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст.81 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1