Справа № 173/153/18
Номер провадження1-кп/173/81/2018
09 серпня 2018 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
законних представників
неповнолітнього - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
потерпілої - ОСОБА_9
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, учня 1 курсу Кам`янського професійного ліцею, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немаючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30.11.2017 року вироком Верхньодніпровського районного суду за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_5 , 08 січня 2018 року в період часу з 18 години 45 хвилин до 19.00 годин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом підбору коду на цифровому замку вхідних дверей проник в приміщення каси, розташованої в приміщенні автостанції ПАТ «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Титова, 10, звідки таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав грошові кошти в сумі 780 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Агентство продажу квитків «ТІКЕТ НОВОМОСКОВСЬК», якими у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок даної крадіжки ТОВ «Агентство продажу квитків «ТІКЕТ НОВОМОСКОВСЬК» завдано матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Окрім того, обвинувачений ОСОБА_5 , 20 червня 2018 року, приблизно о 15:40 годин, перебуваючи поблизу будівлі котельні КЗО «Верхньодніпровський навчально-реабілітаційний центр» ДОР», розташованого по вул. Гагаріна, 14, м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, а саме на стежці, що веде від котельні реабілітаційного центру у напрямку магазину «Веселка», розташованого по вул. Титова вказаного населеного пункту, побачив потерпілу ОСОБА_9 , яка йшла по вказаній стежці у напрямку магазину «Веселка» та тримала у правій руці жіночу сумку.
Після цього ОСОБА_5 в результаті раптово виниклого умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, а саме жіночої сумки, належної ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що в середині сумки знаходяться інші матеріальні цінності, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, швидко наблизився ззаду до потерпілої та шляхом здійснення ривку, вихопив у потерпілої з її правої руки належну їй жіночу сумку чорного кольору, розміром 34х14х28 см. марки «Weilong», вартістю 380 гривень, в якій знаходились: мобільний телефон марки Нокіа, модель RM 1035 чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 на дві SIM-картки, вартістю 610 гривень, в якому знаходилась SIM-картка оператора «Лайфселл», вартістю 30 гривень та SIM-картка оператора «Київстар» вартістю 30 гривень, а також картка пам`яті об`ємом 4 ГБ вартістю 140 гривень, гаманець зі штучної шкіри фіолетового кольору розміром 18.5х9х3 см вартістю 50 гривень, грошові кошти у сумі 35 грн., 3 банківські картки «Приватбанк Віза-Голд» НОМЕР_3 , «Приватбанк Мастер-Кард» НОМЕР_4 , «А-Банк» НОМЕР_5 , зв`язка із ключів, жіноча парасоля рожево-фіолетового кольору вартістю 200 гривень, після чого, ігноруючи вимоги потерпілої повернути вказану сумку з речами, ОСОБА_5 з викраденим з місця злочину зник, тим самим умисно, повторно, відкрито заволодів вищевказаним майном, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 1440 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, та суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинувальних актах обставинах він скоїв крадіжку грошей з каси підприємства з продажу квитків, та заволодів жіночою сумочкою потерпілої, у скоєному щиро покаявся.
Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні суду показала, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах ОСОБА_5 відкрито заволодів її сумочкою в якій знаходилися вказані речі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаних в мотивувальній частині вироку злочинів підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, оскільки всі досліджені судові докази логічно взаємопов`язані і послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення; ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчиненого повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує обставини та ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу обвинуваченого та обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, є неповнолітнім, характеризується посередньо, скоєні ним злочини відносяться до категорії тяжких злочинів.
Досудова доповідь відносно ОСОБА_5 складена інспектором Верхньодніпровського МВ уповноваженого органу з питань пробації МРУ ВКПП МЮ, в доповіді досліджена соціально-психологічна характеристика обвинуваченого, дана оцінка ризику повторного вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, висунуто висновок щодо покарання, яке необхідно обрати до обвинуваченого для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень з його боку.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєних злочині, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочини в період іспитового строку за вироком Верхньодніпровського районного суду від 30.11.2017 року, остаточне покарання необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України, яке, на думку суду, буде справедливим, достатнім для досягнення мети покарання та відповідатиме принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, передбаченого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Розглядаючи питання осудності обвинуваченого ОСОБА_5 , суд керується тим, що поведінка обвинуваченого на досудовому слідстві та в ході судового розгляду була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а тому суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 є особою осудною.
Обговорюючи питання обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує в сукупності всі обставини справи, ступінь тяжкості скоєних злочинів та особу обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, скоїв злочини в період іспитового строку, а тому суд вважає, що на час винесення вироку існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду та скоювати нові злочини, внаслідок чого суд вважає обвинуваченому ОСОБА_5 обрати до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілим судом не обговорювалось, оскільки представник потерпілого та потерпіла ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявили.
Питання про речові докази підлягає вирішенню за правилами ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:
за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким покаранням у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2017 року, остаточно признавши покарання до відбуття у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяців позбавлення волі.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Зарахувати до терміну покарання знаходження ОСОБА_5 під вартою, та вираховувати з моменту його затримання 26.06.2018 року.
Речові докази по справі диск DVD-R 16 Х1 М4.7 Gb з відеозаписом, після набрання вироком законної сили залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.