Справа № 504/2268/18
Провадження № 1-кс/504/727/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

06.07.2018 смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі слідчого ОСОБА_3 ,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001009 від 04.07.2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, до підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Фонтанка, Комінтернівського району, Одеської області, українця за національністю, громадянина України, який має середню освіту, не одружений,

офіційно не працевлаштований,

зареєстрований та фактично мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

відомості про судимість відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2018 року слідчий СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 , подав до Комінтернівського районного суду Одеської області погоджене із прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001009 від 04.07.2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

На обгрунтування свого клопотання слідчий послався на наступні фактичні обставини:

04.07.2018 біля 04.00 годині, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , з метою вчинення хуліганських дій, через огорожу, проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 із родиною.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 через вікно проник до будинку за вищевказаною адресою, де виявив металевий предмет, ззовні схожий на медичний скальпель та дерев`яну палицю, які заздалегідь заготовив для нанесення тілесних ушкоджень.

У продовження своїх злочинних дій, умисно, упродовж двох годин, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, незважаючи на присутність у будинку інших осіб, висловлювався на адресу господаря грубою нецензурною лайкою, кидався в бійку, знищив та пошкодив майно мешканців будинку.

На зауваження припинити хуліганські дії ОСОБА_6 не реагував, та на виконання свого злочинного умислу із застосуванням заздалегідь заготовленої дерев`яної палиці, спричинив ОСОБА_7 невстановлену кількість тілесних ушкоджень в область голови та рук, чим завдав потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забою, підшкірної гематоми голови та кінцівок.

Кримінальне правопорушеня кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, якщо вони вчинені із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, який відповідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

04 липня 2018 року слідчим СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 складено та погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області радником юстиції ОСОБА_4 повідомлення підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яке о 15.45 год. 04.07.2018 року вручено ОСОБА_6 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у клопотанні, повністю вважав доведеним обгрунтованість повідомленої підозри.

Прокурор посилався на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:
Підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Зокрема, прокурор зазначив, що у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки - не одружений, відсутнє офіційного місця роботи, неповнолітніх дітей підозрюваний не має, що свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, прокурор вважає необхідним зважити на характер та спосіб скоєння підозрюваним кримінального правопорушення в якому підозрюється.

Адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 вважали клопотання необгрунтованим, зазначили, що орган досудового розслідування не мотивував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і тому просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, та вирішити питання обрання менш суворого запобіжного заходу.
Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов до наступних висновків:
Україна є правовою державою, яка переслідує Європейські цінності.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положення ст. 5 Конвенції з захисту прав людини кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є.

У п. 35 рішення «Летельє проти Франції» 12369/86, 26 червня 1991 року ЄСПЛ зазначив, що Національні судові органи мають передусім забезпечувати, щоб у кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. Із цією метою вони повинні зважити на всі обставини, що свідчать за і проти наявності справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, і врахувати це в рішеннях з клопотань про звільнення.

У п. 80 рішення «Мамедова проти Росії», 7064/05, 1 червня 2006 року ЄСПЛ зазначив, що в рішеннях про продовження строку тримання заявниці під вартою не були враховані належним чином її особисті обставини. У більшості рішень національні суди використовували одні і ті ж самі узагальнені форми та шаблонні формулювання. Рішення районного суду не містило якогось обгрунтування потреби продовжити термін тримання заявниці під вартою.

У п. 77 рішення «Гюсеїн Есен проти Туреччини», 49048/99, 08 серпня 2006 року ЄСПЛ вказав, що подібним чином, в очах Суду, якщо «стан доказів» можна вважати таким, що вказує на наявність серйозних ознак вини та якщо загалом такі обставини можуть бути важливими обвинувальними факторами, однак самі по собі не можуть бути достатніми, щоб виправдати продовження оскаржуваного позбавлення свободи продовж тривалого періоду.

Отже, в даній справі, слідчий суддя має врахувати аргументи «за» і «проти» звільнення (з - під варти), включаючи ризик того, що підозрюваний може перешкоджати належному провадженню у справі, і це, напевно, не повинно оцінюватись абстрактно, ці аргументи мають підтверджуватися фактичними даними.

Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватись виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання.

Він має оцінюватись з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (рішення «Бекчієв проти Молдови»).

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Обгрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри на переконання слідчого судді повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

?протоколом огляду місця події від 04.07.2018 за адресою вул. 8 Березня, 6А в с. Фонтанка, Лиманського району, Одеської області, в ході якого було вилучено фрагмент дерев`яного весла, яким наносив тілесні ушкодження потерпілому, особисті речі підозрюваного;

?протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 04.07.2018, який під час допиту вказав обставини вчинення кримінального правопорушення та на особу, яка його вчинила;

?протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 04.07.2018, яка під час допиту вказала обставини вчинення кримінального правопорушення та на особу, яка його вчинила;

?протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 04.07.2018, який під час допиту вказав обставини вчинення кримінального правопорушення та на особу, яка його вчинила;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.07.2018, яка під час допиту вказала обставини вчинення кримінального правопорушення та на особу, яка його вчинила

?протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.07.2018, яка під час допиту вказала обставини вчинення кримінального правопорушення та на особу, яка його вчинила

?протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.07.2018, який під час допиту вказав обставини вчинення кримінального правопорушення та на особу, яка його вчинила;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 04.07.2018, яка під час допиту вказала обставини вчинення кримінального правопорушення та на особу, яка його вчинила

?протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 04.07.2018, який під час допиту вказав обставини вчинення кримінального правопорушення та на особу, яка його вчинила.

Оцінюючи ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя зазначає наступне:

Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характери обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, у які його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування ОСОБА_6 , на перший погляд (з урахуванням наявності у нього місця реєстрації, він є громадянином України, все ж таки, має родину) не виглядає явно переконливою, проте ці обставини хоча і знижують на теперішній час небезпеку переховування від правосуддя, однак не усувають її в повній мірі.

Слідчий суддя не випускає з зору того факту, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вчинив тяжкий злочин відповідно до ст. 12 КК України, з застосуванням насилля, не одружений, дітей неповнолітніх не має, не працює.

Отже цей ризик існує.

Оцінюючи ризик того, що ОСОБА_6 може впливати на свідків кримінального провадження, потерпілих, суд зазначає наступне:

Реальна небезпека чинення тиску на свідків може мати місце на початковій стадії досудового розслідування цієї справи, і може зменшитись лише з певним часом (справа «Летельє проти Франції», 12369/86, 26 червня 1991 року).

В теперішній час покази надані підозрюваним в розрізі показів, які надані свідками не виглядають послідовними та логічними. Існують певні протиріччя між показами, які можуть бути усунуті в ході досудового розслідування.

Як наслідок існує реальна необхідність допиту якомога більшого кола свідків, проведення більшої обсягу необхідних процедурних (процесуальних) дій, відтак, на переконання слідчого судді, існує об`єктивна реальність ризику можливого тиску підозрюваного на свідків, можливих інших підозрюваних (які ще не затримані), інших учасників кримінального провадження.

Зокрема, в судовому засіданні підозрюваний зазначив, що йому наказали проникнути до будинку інші люди для пошуку якихось документів.

Отже цей ризик слідчий суддя вважає слушним, оскільки мають бути встановлені та допитані всі безпосередні свідки даного кримінального правопорушення.

Оцінюючи ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення а саме не знайденого органом досудового розслідування предмету, схожого на хірургічний скальпель слідчий суддя вказує на наступне:

У пункті 110 рішення «I.A. проти Франції» 28213/95, 23 вересня 1998 року, ЄСПЛ зазначив, що важко зрозуміти, яким чином ступінь таких ризиків (чинення тиску на свідків і знищення доказів) може так мінятися. Усе ж він припускає, що як зазначали компетентні органи судової влади, - вони були очевидними, з огляду на особу заявника та його позицію в ході розслідування. Однак, хоча вони й виправдовували таким чином тримання заявника під вартою на початку, то поступово, у міру того, як було проведено допити декількох свідків у справі і розслідування просувалося, неминуче втрачали своє значення. Справді, розслідування, проведене після крадіжки із зломом в будинку ОСОБА_15 виявило, що її вчинено на його прохання, з метою позбутися певних документів… Легко зрозуміти, як подія такого роду могла змусити слідчі органи побоюватись, що в разі звільнення обвинувачений зможе спробувати приховати інші докази.

Слідчий суддя, все ж таки, поділяє думку органу досудового розслідування про те, що існує об`єктивний ризик знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення.

Вказане переконує об`єктивного стороннього спостерігача в тому, що існують переконливі фактори, які вказують на обгрунтованість побоювань органу досудового розслідування.

Отже, слідчий суддя погоджується, що цей ризик існує.

Слідчий суддя не поділяє думку органу досудового розслідування про те, що існує об`єктивний ризик вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що орган досудового розслідування не навів жодного конкретного факту на підкріплення свого доводу про наявність небезпеки вчинення підозрюваним нового правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що доказів того, що ОСОБА_6 раніше вчиняв правопорушення, в тому числі кримінально карані, а також на території інших держав органом досудового розслідування не надано.

Саме на необхідність наявності обгрунтованих доказів можливого вчинення підозрюваним (обвинуваченим) нового кримінального правопорушення звернув увагу Європейський Суд з прав людини у справі «Александр Макаров проти Росії», 15217/07, 12 березня 2009 року.

Отже цей ризик не доведений на теперішній час здається на вигляд явно відсутнім.

Решта наведених ризиків повністю підтверджуються вищевказаними доказами, які досліджені в судовому засіданні. Доводи сторони захисту їх не усувають і не спростовують.

Інших істотних обставин, які би вказували на можливість розгляду питання обрання альтернативного запобіжного заходу підозрюваному, стороною захисту не вказано.

Виходячи із правила ч. 4 ст. 183 КПК України зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на альтернативний запобіжний захід неможлива, оскільки мова йде про тяжке кримінальне правопорушення, вчинене із насильством.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням досліджених матеріалів справи, приймаючи до уваги обсяг процесуальних дій, які необхідно провести органам досудового слідства, враховуючи необхідність дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя вважає що вказаний слідчим строк тримання під вартою підозрюваного буде достатнім та розумним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 177, 178, 314-316,369-372 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 , -задовольнити.
Обрати на час досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ОСІ УДпТС, строком на шістдесят діб.
Строк дії ухвали розпочинається негайно.
Строк тримання під вартою враховувати з 04 липня 2018 року 12.50 год., і завершує свою дію 01 вересня 2018 року о 12.50 год.
Ухвалу для організації її виконання направити до ОСІ УДПтСУ в Одеській області, та до Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області для здійснення належного контролю.
Ухвала слідчого судді виконується негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1