Справа №636/4012/18
Провадження №1-кс/636/879/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2018 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 , старшого слідчого Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за №0001376 від 24 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, стосовно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді командира відділення управління командира мінометної батареї взводу управління мінометної батареї 2 механізованого батальйону, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у військовому званні «сержант», підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Чугуївським ВП ГУНП України в Харківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0001376 від 24 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 16 травня 2016 року між Міністерством оборони України в особі командира військової частини польова-пошта НОМЕР_1 полковником ОСОБА_6 та громадянином України ОСОБА_5 укладено контракт на проходження військової служби на час дії особливого періоду чи оголошення про демобілізацію.

На підставі наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 23 липня 2016 року, ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду командира відділення управління командира мінометної батареї взводу управління мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини-польова пошта НОМЕР_3 (військова частина НОМЕР_4 ).

Сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом у військовій частині польова-пошта НОМЕР_3 (військова частина НОМЕР_4 ) на посаді командира відділення управління командира мінометної батареї взводу управління мінометної батареї 2 механізованого батальйону у військовому званні «сержант», в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 24 квітня 2018 року не маючи поважних причин, самовільно залишив розташування військової частини польова-пошта НОМЕР_3 (військова частина НОМЕР_4 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та перебував за місцем своєї реєстрації та фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 де власні службові обов`язки не виконував, а час відсутності у військовій частині використовував на власний розсуд не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби до 24 вересня 2018 року. 24 вересня 2018 року сержант ОСОБА_5 самостійно прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_3 (військової частини НОМЕР_4 ) для подальшого проходження військової служби.

Таким чином сержант ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

24 вересня 2018 року слідчим СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0001376 від 24 вересня 2018 року, сержанту ОСОБА_5 , на підставі ст. 279 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України. Підозра ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме - витягом з наказу про результати службового розслідування за фактом нез`явлення вчасно до розташування військової частини ОСОБА_5 , показами свідка ОСОБА_7 , показами свідка ОСОБА_8 та протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

Необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. З урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років, а також того, що останній уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від проходження військової служби переховувався від органу досудового розслідування та суду, маючи реальну можливість як найшвидше припинити вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України, слід прийти до висновку про неможливість запобігання ризику, передбаченого п.1 ч.1. ст. 177 КПК України, а відтак, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, останньому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки обставини кримінального правопорушення та особа підозрюваного свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом незастосування жодного запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор та слідчий подане клопотання підтримали, просили його задовольнити, вважали, що підозра є обґрунтованою, наявний ризик, передбачений ст. 177 ч. 1 п. 1 КПК України, який дає підставу для застосування саме зазначеного запобіжного заходу. Слідчий уточнив клопотання та просив покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 ч. 5 п. 1 та п. 3 КПК України.
Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував, повністю погодився з обставинами, викладеними в ньому.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного:
Зі змісту ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог, передбачених в ст. 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладанні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 цього кодексу.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами провадження встановлено, що 24 вересня 2018 року до ЄРДР за №0001376 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 407 КК України.

24 вересня 2018 року слідчим СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0001376 від 24 вересня 2018 року, сержанту ОСОБА_5 , на підставі ст. 279 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Про обґрунтованість підозри свідчать вищезазначені документи: витяг з наказу про результати службового розслідування за фактом нез`явлення вчасно до розташування військової частини ОСОБА_5 , протоколи допитів свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 , які слідчим суддею під час розгляду клопотання досліджені.
Відповідно до вимог ст. 17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст. 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Тому, з урахуванням досліджених доказів слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.
Розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років та яке згідно статті 12 цього кодексу, класифікується як тяжкий злочин.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, в ході розгляду клопотання доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки слідчим суддею враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Також, слідчим суддею, відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховані наступні обставини, а саме той факт, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується, мешкає та зареєстрований за однією адресою.

Враховуючи наведене, наявність ризика, обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає за можливе клопотання задовольнити та з урахуванням даних про особу підозрюваного обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.177,178,179,193,194,196 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до ст. 194 ч. 5 КПК України: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю та повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального правопорушення, а на час перебування справи у провадженні суду - на прокурора.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1