Справа №463/4884/18
Провадження №1-в/463/161/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

лікаря-психіатра ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву лікаря-психіатра Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ОСОБА_5 про припинення застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:

до суду звернулася із заявою лікар-психіатр про припинення застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_6 , оскільки комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку про обґрунтованість рішення про припинення застосування примусового заходу медичного характеру.

В судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримала, пояснила, що ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 22.08.2017 року до ОСОБА_6 застосовано примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 06.04.2018 року ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом змінено на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. 10.08.2018 року комісія лікарів прийняла висновок про те, що у зв`язку з покращенням психічного стану ОСОБА_6 , стабілізацією психічного процесу, зокрема компенсації емоційно-вольових порушень та відсутність суспільно-небезпечних тенденцій в поведінці хворого, останньому рекомендовано припинити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Крім цього, зазначила, що ОСОБА_6 згідний лікуватися добровільно, за час спостереження диспансер відвідував щомісячно, рекомендоване лікування приймав регулярно, в результаті чого в його психічному стані настав період стабілізації, в даний час суспільно-небезпечних тенденцій не виявляє, за час спостереження антисоціальних вчинків не скоював. З урахуванням наведеного просить заяву задоволити.

В судовому засіданні прокурор проти заяви не заперечила, у її вирішення покладається на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_6 ОСОБА_4 заяву підтримав та просив таку задоволити.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст.95 Кримінального кодексу України та ст.512 КПК України порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч.2 ст.95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Судом встановлено, що ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 22.08.2017 року до ОСОБА_6 застосовано примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 06.04.2018 року ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом змінено на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №40 від 10.08.2018 року (а.с.3-7) ОСОБА_6 знаходиться на обліку у Львівському обласному психоневрологічному диспансері з 1994 року з діагнозом: легка розумова відсталість з емоційно-вольовими порушеннями. За час спостереження диспансер відвідував щомісячно, рекомендоване психофармакологічне лікування приймав регулярно. В результаті комплексного медикаментозного лікування та реабілітаційних заходів поступово в його психічному стані наступив період стабілізації хворобливого процесу в межах психічного захворювання розумової відсталості в ступені вираженої дебільності із компенсацією емоційно-вольових порушень. За час спостереження антисоціальних вчинків не скоював, приводів в поліцію не було. Антисоціальних, деліквентних тенденцій не відмічається. Жодних заяв чи запитів з міліції не було. Згідний лікуватися за усвідомленою згодою. Враховуючи покращення психічного стану, стабілізацію психічного процесу та відсутність суспільно-небезпечних тенденцій в поведінці хворого лікарська комісія рекомендує припинити хворому надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що хоч ОСОБА_6 на даний час хворіє, разом з тим, стан його здоров`я покращився і у психічному стані спостерігається стабільність, і враховуючи те, що комісія лікарів дійшла висновку, що ОСОБА_6 не потребує застосування до нього амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, суд приходить до висновку про те, що заяву слід задовольнити та припинити застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Керуючись ст.514 КПК України, ст.ст. 94, 95 КК України, -

ухвалив:

заяву лікаря-психіатра Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_5 задовольнити.

Припинити застосування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1