Справа № 148/1063/18
Провадження №11-сс/772/519/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6

слідчого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0000264 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.07.2018, згідно якої відносно

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, задоволено клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з моменту затримання.
в с т а н о в и в:
До слідчого судді надійшло клопотання від слідчого про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину незаконно придбав наркотичні засоби і психотропні речовини та збував їх за грошову винагороду..

Слідчий зазначив докази на яких ґрунтується клопотання, ризики за яких застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_9 неможливе.

Слідчий суддя визнав обґрунтованим клопотання слідчого та задовольнив його, посилаючись, що клопотання відповідає вимогам статті 183 кримінального процесуального кодексу України, а тримання під вартою є виправданим запобіжним заходом, який забезпечує належне і своєчасне здійснення досудового слідства.

Адвокат в своїй апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну та постановити нову із застосуванням особистого зобов`язання, посилаючись на відсутність обґрунтованої підозри оголошеної ОСОБА_9 , відсутність ризиків для застосування тримання під вартою та неврахування особи винного.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення і виступ в судових дебатах захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги; доводи прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги; дослідивши її доводи та перевіривши матеріали кримінального провадження суд дійшов висновку про законність прийнятого рішення із наступних підстав.

Будь-який запобіжний захід застосовується лише в разі, якщо особа обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину.

Прохання в апеляції про застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, в свою чергу, є визнанням обґрунтованості підозри оголошеної йому.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до статті 177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, серед іншого, переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, іншим чином вчинити інше кримінальне правопорушення.

Із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях її застосування, якими є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які статтею 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності, як обґрунтованої підозри так і вищенаведених ризиків.

За правовими позиціями Європейського суду з прав людини "обгрунтована підозра" це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи), що також випливає з рішень Європейського суду з прав людини.

Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Тому суд не оцінює доводи сторони захисту щодо не доведення винуватості обвинувачених та виходить з наявності обґрунтованої підозри, що знайшла своє відображення та викладена в клопотанні слідчого.

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права та свободи підозрюваного має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним КПК України конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Суд враховує, що ОСОБА_9 характеризується посередньо за місцем реєстрації (а.с.8), не одружений, проживає разом з матір`ю.

Враховуючи, що ОСОБА_9 загрожує покарання від 6 до 10 років позбавлення волі, неодноразово вчиняв дії спрямовані на збут наркотичних та психотропних речови дає суду підстави вважати, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового слідства та суду, впливати на свідків та вчиняти інші правопорушення тобто наявні ризики передбаченіст.177 КПК України.

Посилання на наявність матері, з якою він проживає, не впливає не зміну чи скасування запобіжного заходу, оскільки її наявність не зашкодила ОСОБА_9 скоювати кримінальні правопорушення в яких він підозрюється,

Крім того, він ніде офіційно не працює, а неофіційна зайнятість нічим не підтверджена.

Доводи захисника щодо стану здоров`я підозрюваного не можуть вплинути на зміну обраного запобіжного заходу, оскільки при наявності вказаного захворювання існує можливість отримання ним медичної допомоги в умовах СІЗО.

Отже, питання щодо неможливості тримання під вартою підозрюваного за медичним критерієм не знайшло свого підтвердження.

Пункт 5 ч.2 ст.183 КПК України передбачає можливість застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України» остаточне рішення від 20 травня 2010 року п.34. Передбачає, Суд вважає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою.

Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Зважаючи на вищенаведене, що немає обставин, передбачених ст.178 КПК України, які би перешкоджали підозрюваному перебувати під вартою, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги адвоката без задоволення.

Тому, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.07.2018 про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу строком на 60 днів підозрюваному ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:
Суддя: