Справа № 205/440/15-к
Провадження № 1-кп/206/97/18
У Х В А Л А

26.04.2018року в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 по кримінальну провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002806 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 8,9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 263, ч.3 ст. 296, ч.2 ст.342, ч. 1 ст. 345 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 296 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 296 КК України,

за участю
прокурора ОСОБА_11 ,
потерпілих ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинувачених ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_5 ,
ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16 ,

в с т а н о в и л а:

03 листопада 2017 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали кримінального провадження після скасування ухвали про повернення обвинувального акту з матеріалами кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002806 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 8,9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 263, ч.3 ст. 296, ч.2 ст.342, ч. 1 ст. 345 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 296 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 296 КК України.
В судовому засіданні захисником ОСОБА_5 було заявлене клопотання про надання дозволу обвинуваченому ОСОБА_6 під час судових засідань перебувати поруч з його захисником поза межами скляної огорожі. Клопотання обґрунтовано тим, що в судових засіданнях по справі, ОСОБА_6 перебуває у металевій клітці, яка розташована в залі судових засідань Самарського районного суду м. Дніпропетровська, що порушує право на захист його підзахисного ОСОБА_6 та фактично являє собою катування ОСОБА_6 . Відповідно до правових позицій Європейського суду з прав людини послідовно вказується, що тримання обвинувачених чи підсудних навіть у скляній клітці є проявом катування та знущання над людиною, в даному випадку - над ОСОБА_6 .
Таким чином, є очевидною необхідність надати дозвіл обвинуваченому ОСОБА_6 під час судових засідань перебувати поруч з захисником - адвокатом ОСОБА_5 , поза межами клітки, з метою забезпечення йому права на захист.
Звертає увагу суду, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Свинаренко і Сляднєв проти Росії» ЄСПЛ крім іншого розглянув питання сумісності перебування підсудних у залі судових засідань у скляній кабінці з вимогами ст. 3 (Заборона катування) та ст. 6 (Право на справедливий суд) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. ЄСПЛ вказав, що скляні кабіни були призначені на заміну металевих кліток, проте обвинувачені, як і раніше, систематично розміщуються в металевих клітках та скляних кабінах, доки перебувають під вартою. Крім того, ЄСПЛ констатував, що розміщення підсудних за скляними перегородками або в скляних кабінах само по собі не виключає елементу приниження, достатнього для досягнення мінімального рівня жорстокості, як у випадку з металевими клітками. Далі констатується, що міра тримання в залі суду може вплинути на справедливість слухання, гарантованого ст. 6 Конвенції, зокрема на можливість реалізації обвинуваченим права брати ефективну участь у розгляді його справи та отримувати практичну та ефективну правову допомогу (п. 134 рішення у справі «Свинаренко і Сляднєв проти Росії»), Суд вважає, що той факт, що заявники були піддані цьому поводженню - триманню в клітці - публічно, повинно було підірвати їх репутацію і викликати у них страждання і почуття приниження, безпорадності, страху і неповноцінності. Вони були піддані такому поводженню протягом усього суду над ними, який тривав більше року, з судовими засіданнями, котрі проводили кілька разів практично щомісяця.
На підставі викладеного зроблено висновок про те, що «саме по собі тримання підсудного у клітці в залі суду з урахуванням його об`єктивно принизливого характеру не відповідає нормам цивілізованої поведінки в демократичному суспільстві, є приниженням людської гідності і порушує ст. 3 Конвенції» (п. 138 постанови).
Також захисником ОСОБА_5 було заявлено клопотання про зміну запобіжно заходу обвинуваченому ОСОБА_6 . Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Вказане право ОСОБА_6 з огляду на тривалість кримінального провадження, обставину фактичного не проведення у період з січня 2015 року по жовтень 2017 року якихось значних дій щодо забезпечення судового розгляду справу, є очевидно порушеним, оскільки розумний строк розгляду справи не може складати вже майже 3,5 роки. Однак, фактично всі потерпілі та свідки обвинувачення по даній справі, так само як і інші обвинувачені вже були допитані, а отже посилання на цей ризик є очевидно необґрунтованим і таким, що не відповідає обставинам даної справи. На підставі викладено просив задовольнити клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника просив їх задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотань захисника ОСОБА_5 .
В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтримали думку прокурора.
Захисники ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та обвинуваченні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , щодо заявлених клопотань захисником, поклалися на розсуд суду.
Заслухавши клопотання захисника ОСОБА_5 думку прокурора, потерпілих, захисників та обвинувачених, вивчивши клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні клопотань захисника ОСОБА_5 про надання дозволу обвинуваченому ОСОБА_6 під час судових засідань перебувати поруч з ним поза межами скляної огорожі та про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
До доводів висловлених у клопотанні захисника ОСОБА_5 про порушення ст. 3 та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та рішення Європейського суду з прав людини суд ставиться критично, так, дійсно у справі «Свинаренко та Сляднєв проти Росії» (рішення від 17 липня 2014 року) Європейський Суд з прав людини встановив, що утримання особи в металевій клітці під час судового розгляду принижує її гідність та не може бути виправдано жодним міркуванням, що є порушенням ст. 3 Конвенції.
Судовий розгляд по справі ОСОБА_17 та ОСОБА_18 тривав 6 років 10 місяців. Крім того, обвинувачення ОСОБА_17 та ОСОБА_18 не стосувалося загибелі людини, один з обвинувачених був виправданий.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, всі особи є рівними перед судами і трибуналами. Кожен має право при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, пред`явленого йому, або при визначенні його права та обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону. Преса і публіка можуть не допускатися на весь судовий розгляд або частину його з міркувань моралі, громадського порядку чи державної безпеки в демократичному суспільстві, або коли того вимагають інтереси приватного життя сторін, або - в тій мірі, в якій це, на думку суду, є строго необхідним, - при особливих обставинах, коли публічність порушувала б інтереси правосуддя; однак будь-яка судова постанова в кримінальній або цивільній справі повинна бути публічною, за винятком тих випадків, коли інтереси неповнолітніх вимагають іншого чи коли справа стосується матримоніальних спорів або опіки над дітьми.
(Міжнародний пакт ратифіковано Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73)
Застосування принципу верховенства права поряд із принципом рівності перед судом всих учасників справи потребує врахування також інтересів потерпілих. Крім того, забезпечення умов перебування в залі судового засідання обвинувачених, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відбувається самими підрозділами органів МВС, які відносяться до органів виконавчої, а не судової влади.
Так відповідно Наказу від 26.05.2015 року за №613/785/5/30/29/67/68 затвердженого Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством юстиції України, Верховним Судом України, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Державною судовою адміністрацією України, Генеральною прокуратурою України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 червня 2015 року за №689/27143 затверджено інструкцію з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних), засуджених за вимогою судів. Відповідно до п. 9 даної інструкції, у приміщеннях суддів відповідно до вимог Державних будівельних норм України В.2.2-26:210 «Будинки і споруди. Суди» (далі ДБН) обладнуються: камери, зали судових засідань, приміщення для розміщення особового складу варти і санітарні вузли. Усі службові приміщення утримуються в належному стані, своєчасно ремонтуються та мають достатнє освітлення.
Згідно п. 11 вищевказаної інструкції, в залі судового засідання місце для тримання обвинувачених (підсудних), засуджених обладнується загородженнями відповідно до вимог ДБН.
Стосовно доводів захисника ОСОБА_5 про не можливість його конфіденційного спілкування з його підзахисним, колегія суддів зазначає наступне, так згідно п. 27 Інструкції з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних), засуджених за вимогою судів, за розпорядженням головуючого в судовому засіданні (судді-доповідача) начальник варти дозволяє спілкування обвинуваченому (підсудному), засудженому із захисником, прокурором та при цьому обвинувачений (підсудний), засуджений з-під охорони не звільняється. Такі переговори проводяться в залі судових засідань під час перерви і можуть вестися будь-якою мовою.
З Державних будівельних норм України №В2.2-26:210, вбачається, що в судах відповідно до п. 7.1.8 Металеві загороджувальні грати, що захищають з усіх боків місце для розміщення підсудних під час проведення судових процесів у залах судових засідань для розгляду кримінальних справ, повинні бути заввишки не менше ніж 2.2 м. і мати гратчасте металеве покриття. Загороджувальні грати повинні мати двері розміром 2.0 м. х 0,85 м. Допускається передбачати загороджувальні грати заввишки до стелі залу судових засідань.
Для виготовлення загороджувальних грат слід застосувати металевій прут діаметром не менше ніж 0,014 м. і розміром вічка не більше ніж 0,07 м. х 0,07 м.
Металеві загороджувальні грати належить прикріпити до стін і підлоги. Місце для розміщення підсудних слід обладнувати (лавами), що теж надійно скріплюю з підлогою. Варіант металевої огорожі наведено в відомчих інструкціях про порядок тримання підсудних (засуджених).
При проектуванні зони для утримання підсудних (засуджених) під час проведення судового процесу в залах засідань для розгляду кримінальних справ замість металевих загороджувальних грат можливе використання огорожі зі спеціального куленепробивного скла. При цьому зону для утримання підсудних належить обладнувати спеціальними переговорними пристроями для спілкування з учасниками судового процесу. Стілець або лави для підсудних повинні бути надійно закріплені до підлоги.
З огляду на викладені обставину колегія суддів вважає за необхідне відмовити захиснику ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про надання дозволу обвинуваченому ОСОБА_6 під час судових засідань перебувати поруч з ним поза межами скляної огорожі, оскільки перебування особи, яка знаходиться під вартою відповідно діючої Інструкції з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних), засуджених за вимогою суддів та нормами ДБН В.2.2-:2010. Тримання обвинувачених (підсудних) по за межами металевої клітки або скляного боксу є неможливим, так як порушує діючу інструкцію конвоювання служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при вирішенні питання дії запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яким запобіжним заходом, мають бути зроблені судом за результатами з`ясування обставин злочину та особи обвинуваченого.
Разом з тим, посилання захисника ОСОБА_5 на те, що на даний час ризики зі сторони обвинуваченого ОСОБА_6 зникли, оскільки допитані всі потерпілі та свідки, колегією суддів не береться до уваги, так як є реальна наявність існування ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_6 .
Наразі колегія суддів вважає реальною наявність існування ризику переховування обвинуваченого від суду, передбачено п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який не дозволяє застосувати альтернативні (інші) види запобіжних заходів, оскільки ступінь цього ризику, з урахуванням обставин висунутого обвинувачення і суворості покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі доведеності його вини за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, є достатнім для відмови в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, аби уникнути його переховування від суду та не уможливлення подальшого розгляду кримінального провадження.
На підставі вище викладеного колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на домашній арешт.
Керуючись п. 27 Інструкції з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних). ст.ст. 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про надання дозволу обвинуваченому ОСОБА_6 під час судових засідань перебувати поруч з ним поза межами скляної огорожі відмовити.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3