УХВАЛА
Іменем України

22.10.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, внесене у кримінальному провадженні №0000826 від 2.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та додані до клопотання матеріали,-
в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на навісний замок вилучений в ході ОМП від 17.10.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 у громадянина ОСОБА_5 та тимчасово позбавити власника майна можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
У клопотанні зазначено, що близько 17 години 00 хвилин, 20.09.2018 року громадянин ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 під час словесної суперечки наніс декілька ударів ОСОБА_6 навісним заліком, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження.
17.10.2018 року під час проведення огляду місця події працівниками поліції, за адресою: АДРЕСА_1 у громадянина ОСОБА_5 вилучено навісний замок, зі слів останнього вказаним замком він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 .
В обгрунтування клопотання слідчий пояснив, що 17.10.2018 року вилучений навісний замок, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000826 та передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області.
В судове засідання слідчий не з`явився.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Частина перша ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою
Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК країни арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Встановлено, що постановою слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 від 20.09.2018 року навісний замок, вилучений в ході ОМП за адресою: вул. Лесі Українки. 12, село Заможне, Житомирського району Житомирської області визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000826.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення поданого клопотання, враховуючи, що вилучене майно відповідає критеріям, визначених у ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, відчуження вилученої речовини.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на навісний замок, вилучений в ході огляду місця події від 17.10.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 у громадянина ОСОБА_5 та тимчасово позбавити власника майна можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1