АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/240/18 Справа № 712/4821/18 Категорія: ст. 309 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 квітня 2018 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючому за адресою АДРЕСА_1

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 діб по 28 червня 2018 року включно, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, -

в с т а н о в и л а :

Ст. слідчий Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м Черкаси із клопотанням, погодженим прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Клопотання вмотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, спільно і за попередньою змовою зі своїми товаришами ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вчинили відкрите викрадення чужого майна у ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось при наступних обставинах. Так, у вказаний день ОСОБА_11 сівши за кермо автомобіля «Шкода Октавія», зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 . до якого сіли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 поїхали по м. Черкаси в пошуках особи, в якої можливо було б викрасти якесь майно. Близько 14:00 год. перебуваючи на вул. Ярославська в м. Черкаси вони помітили легковий автомобіль «Фіат добло», білого кольору д.н.з. НОМЕР_2 НОМЕР_3 , за кермом якого був ОСОБА_14 та в руках перераховував кошти, які вони вирішили викрасти, прослідкувавши за ним. Коли потерпілий ОСОБА_14 на автомобілі під`їхав до гіпермаркету «Епіцентр», що розташований на вул. 30-річчя Перемоги, 29 в м. Черкаси та припаркувавши його на стоянці гіпермаркету пішов до приміщення «Епіцентр». У цей час під`їхавши за ним на територію гіпермаркету «Епіцентр» ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вийшли з автомобіля, після чого ОСОБА_12 прослідував до гіпермаркету за потерпілим постійно передаючи інформацію ОСОБА_13 за допомогою мобільного телефону, а ОСОБА_13 у свою чергу взявши розкладний ніж, який був у нього в кишені та підійшовши до автомобіля потерпілого прорізав переднє ліве колесо та став чекати на потерпілого. У подальшому коли потерпілий повернувся до свого автомобіля та став демонтувати пробите колесо, ОСОБА_13 підійшовши до передніх пасажирських дверей автомобіля відчинив їх взяв на сидінні чорну сумку в якій знаходився паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 , посвідчення водія, документи на автомобіль, кошти в сумі 6 500 грн. ключі від квартири, після чого направився до автомобіля, в якому знаходився ОСОБА_11 про те, свої злочинні дії не закінчив з причин, які не залежали від його волі, так як його протиправні дії були помічені потерпілим та виявлені працівниками поліції.

Відомості по даному фактом в несені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003108 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15. ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 квітня 2018 року у задоволенні клопотання слідчого відмовлено. Вирішено застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на 60 (шістдесят) діб, тобто по 25 червня 2018 року включено. Покладено на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, не залишати місце проживання: - АДРЕСА_1 , в період з 21 год. до 06 год. ранку без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому документи, які дають право виїзду за межі України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, та винести нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі, обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу недостатньо врахував, що ОСОБА_8 проживає у м. Полтава, офіційно не працевлаштований та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Звертає увагу на існування ряду ризиків, запобігти яким можливо лише шляхом застосування запоіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити законне рішення суду без змін, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Дослідивши матеріали клопотання відносно підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 186 КК України, колегія суддів вважає, що матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину.

Слідчим суддею при обранні міри запобіжного заходу враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 186 КК України, наявність ризику ухилитись від слідства та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також особу підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме: одружений (дружина вагітна), працевлаштований (є приватним підприємцем), характеризується позитивно за місцем трудової діяльності, має постійне місце проживання, та обґрунтовано обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який є необхідним та достатнім запобіжним заходом для забезпечення дотримання підозрюваним належної процесуальної поведінки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, щодо недоведеності наявності ризиків, що підозрюваний буде незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки такі ризики не ґрунтуються на будь-яких доказах та не узгоджуються з об`єктивними даними, які характеризують особу підозрюваного.

Крім того, як слідчим в клопотанні, так і прокурором в апеляції не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, ніж тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі фактичні обставини справи і прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неврахування слідчим суддею при обранні запобіжного заходу тих обставин, що ОСОБА_8 проживає у м. Полтава, офіційно не працевлаштований, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину є безпідставними та були предметом дослідження у суді першої інстанції. До того ж, сама по собі тяжкість злочину та можливе покарання, не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, шляхом застосування такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що будь-яких підстав для скасування ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 квітня 2018 року та обрання стосовно підозрюваного більш суворого запобіжного заходу не має.

Керуючись статтями 194, 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 квітня 2018 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :