Справа № 452/1639/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1297/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, із середньою спеціальною освітою, одруженого, несудимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_8

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 жовтня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання штраф у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

Стягнуто із ОСОБА_6 у користь ОСОБА_8 1 492,00 грн. за заподіяння майнової шкоди та 3 000,00 грн. за спричинення моральної шкоди, всього 4 492 (чотири тисячі чотириста дев`яносто дві) грн.

У решті частині позову про відшкодування моральної шкоди в розмірі 17 000 грн. відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

За вироком суду ОСОБА_6 12 червня 2017 року о 8 год. 30 хв. на городі біля будинку № 79 по вул. І.Франка в м. Самборі під час конфлікту між ним і ОСОБА_8 , що виник із-за земельної ділянки, умисно наніс ОСОБА_8 один удар метало-пластиковою палкою в лобну ділянку голови, від чого той отримав струс головного мозку та забійну горизонтальну рану лобної ділянки зліва, що відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, тобто заподіяв ОСОБА_8 умисне легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Не погоджуючись з даним вироком обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржуваний вирок і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що чуд першої інстанції не врахував свідчень свідків конфлікту, які вказували на те, що він був на загородженій грядці (городі) і потерпілий вривався до нього за огоржу. Вважає, що сторона обвинувачення не представила, а в суді не було встановлено жодних доказів, які б свідчили про його винуватість у вчиненні кримінального порушення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про заперечення апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_8 , який заперечив апеляційну скаргу, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку й навів у вироку, зокрема: показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 щодо обставин заподіяння ОСОБА_6 потерпілому умисного легкого тілесного ушкодження; висновком судово-медичної експертизи № 137/17 від 13.06.2017р., згідно з яким у ОСОБА_8 виявлено струс головного мозку, забійну горизонтальну рану в лобній ділянці зліва, які утворилися від дії твердого тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, не характерні для утворення внаслідок падіння з положення стоячи, по давності утворення може відповідати часу 12.06.2017р. і відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й відповідно до ст. 94 КПК України дав оцінку наведеним доказам, визнавши їх належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, і викладені в апеляційній скарзі доводи про незаконність судового рішення, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, не бере до уваги як безпідставні.

У ході судового розгляду суд першої інстанції з`ясував усі обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи обвинуваченого про те, що при висоті сітки 1.50 см. та його зрості 1.65 см. він не міг палкою досягнути через сітку до потерпілого, а тим більше нанести удар, є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу оскільки спростовуються доказами дослідженими в суді першої інстанції, зокрема показами потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 .

Будь-яких підстав вважати, що потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_9 , які несуть кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих показань помиляються щодо особи обвинуваченого чи оговорюють останнього немає.

Те, що потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні лише 4 дні, а короткочасним слід вважати розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів не заслуговує на увагу з огляду на наступне.

Як вбачається з звукозапису судового засідання від 24 жовтня 2017 року експерт ОСОБА_13 пояснив, що при обстеженні потерпілого у лікувальному закладі було виявлено діагноз струс головного мозку. Також експерт зазначив, що струс головного мозку це травма, яка потребує лікування до двох тижнів і термін лікування саме в лікувальному закладі немає значення.

Суд з дотриманням вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на покарання й призначив обвинуваченому мінімальне покарання, визначене санкцією ч.2 ст. 125 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допущено не було.

Апеляційна скарга не містять правових підстав для зміни чи скасування вироку.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу необґрунтованою.

Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді