АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/410/18 Справа № 204/5359/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0001334 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Дніпропетровська, громадянина України, працюючого на ООО «Эпоха», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
11.03.2016 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 309 КК України до шести місяців арешту;
03.08.2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч.1, ст. 75 КК України до одного року позбавлення волі, з іспитовим строком один рік;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15, ч. 2, 185, ч. 2 КК України,

учасники судового провадження :

прокурор - ОСОБА_8

захисник - ОСОБА_6

обвинувачений - ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА :

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним ст. ст. 15, ч. 2, 185, ч. 2 КК України та засуджено до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислюється з 04 липня 2017 року.

Зараховано у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 30 червня 2017 року по 02 липня 2017 року.

Прийнято рішення стосовно речових доказів та процесуальних витрат.

ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те що він близько 06 години, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , розбив праве переднє скло автомобіля «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_1 , проник в салон, звідки таємно викрав чуже майно, а саме відеореєстратор «MIPOP KAM» модель HDMC-MC6/2, вартістю 1 484, 51 гривень, належний потерпілому ОСОБА_9 , після чого виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, намагався зникнути, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, бо обвинувачений був затриманий громадянами.

Не погоджуючись з вказаним вироком захисник в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом і викладені у вироку, доведеність винуватості у вчиненні злочину і правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити. Вказує на неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість.

На думку апелянта, суд першої інстанції не надав належної оцінки даним про його особу, повне визнання вини, активне сприяття у розкритті злочину дає підстави для суду призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи вищевикладене просить вирок в частині призначення покарання змінити, призначивши обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Також не погоджуючись з вказаним вироком прокурор, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом і викладені у вироку, доведеність винуватості у вчиненні злочину і правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити. Вказує на неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Враховуючи вищевикладене просить вирок в частині призначення покарання змінити, призначивши ОСОБА_7 покарання за ст. ст. 15, ч. 2, 185, ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На думку апелянта, суд першої інстанції визнавши ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, не надавши належної оцінки тяжкості вчиненого ним закінченого замаху на умисне, корисливе кримінальне правопорушення проти власності, яке належить до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, не прийнявши до уваги, що ОСОБА_11 раніше судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень; при наявності, відповідно до ст. 67 КК Украіни обставини, яка обтяжує покарання ОСОБА_10 , а саме: рецидиву злочину суд необгрунтовано призначив ОСОБА_12 надто м`яке покарання у виді одного року позбавлення волі.

В ході апеляційного розгляду захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , кожен окремо вважали, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з підстав які у ній викладені та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Прокурор підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити у повному обсязі та заперечув проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, а саме ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду в порядку передбаченому ст. 23 КПК України, оціненими відповідно до ст. 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги кримінально процесуального законодавства України, під час судового розгляду, були виконані судом першої інстанції у повному обсязі.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування судових рішень, у справі не встановлено.

Висновки суду про доведеність вини у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. ст. 15, ч. 2, 185, ч. 2 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оспорюються сторонами, а тому ці висновки не є предметом апеляційного розгляду.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами статей 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з положень статті 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_7 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, характер кримінального правопорушення.

Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_7 , який, раніше судимий, позитивної характеристики не має.

Врахував і конкретні обставини справи, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочину, та обгрунтовано призначив покарання у виді одного року позбавлення та відсутність підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

Виходячи з викладеного доводи захисника про суворість призначеного покарання є безпідставними.

Доводи прокурора про те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тяжкості вчиненого обвинуваченим закінченого замаху на умисне, корисливе кримінальне правопорушення проти власності, не прийняття до уваги, того що ОСОБА_11 раніше судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, наявності, відповідно до ст. 67 КК Украіни обставини, яка обтяжує покарання а саме: рецидиву злочину та призначення занадто м`якого покарання є необгрнутованими.

Вказані доводи апеляційних скарг були предметом перевірки під час розгляду у суді першої інстанції та їм було надано належну оцінку при ухваленні вироку.

Враховуючи, що при постановленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону, та ОСОБА_7 призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінального правопорушення, даним про особу особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину, колегія суддів вважає призначене судом першої інстанції покарання є достатньо обґрунтованим та переконливим, а відповідно правильним.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисника обвинуваченого, а також прокурора не підлягають задоволенню оскільки істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах справи не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора залишити без задоволення.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Верховний Суд протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3