Справа № 375/1730/18 Провадження № 1-кс/375/676/18

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про арешт майна, -
В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 15.09.2018 року близько 12:30 години на автодорозі сполученням м.Тараща м.Біла Церква, а саме поза за межами с.Троїцьке Рокитнянського району Київської області, водій ОСОБА_5 , 1984 р.н., житель АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем ПАТ «Комерційний банк» Приватбанк» марки "VOLKSWAGEN" модель "TRANSP KASTEN" тип вантажний оперативний, д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись при цьому в напрямку м.Біла Церква, порушив правила розвороту та допустив зіткнення з автомобілем марки "MERSEDES-BENZ" модель "VITO", тип пасажирський-В, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , 1979 р.н., жителя АДРЕСА_2 , який рухався в попутному напрямку. В наслідок ДТП водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.
15.09.2018 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі зі сполучення м.Тараща м.Біла Церква за межами населеного пункту в с.Троїцьке Рокитнянського району Київської області, було також оглянуто транспортний засіб - автомобіль марки "VOLKSWAGEN", модель "TRANSP KASTEN" тип вантажний оперативний, д.н.з. НОМЕР_1 .
Вказаний транспортний засіб було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів на території Рокитнянського відділення поліції Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, за адресою смт.Рокитне вул.Заводська, 3.
Зазначає, що з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке зберегло на собі сліди злочину, наявна необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. При цьому також посилається на наявність достатніх підстав вважати, що вказані тимчасово вилучені речі мають доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки зберігають на собі сліди злочину.
Старший слідчий майор поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.
Власник тимчасово вилученого автомобіля ПАТ «Комерційний банк» Приватбанк», будучи належним чином повідомленим, в судове засідання свого представника не направив, про причину його неявки не повідомив, заяви про розгляд подання у його відсутності не подав.
За викладених обставин суд ухвалив розгляд клопотання проводити у відсутності вказаної особи, що узгоджується із вимогами ч.1 ст. 172 КПК України.
Заслухавши доводи слідчого, дослідивши письмові матеріали клопотання, вважаю, що останнє підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 15.09.2018 року близько 12:30 години на автодорозі сполученням м.Тараща м.Біла Церква поза межами с.Троїцьке Рокитнянського району Київської області сталася ДТП за участю двох транспортних засобів - автомобіля марки "VOLKSWAGEN", модель "TRANSP KASTEN" тип вантажний оперативний, д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля марки "MERSEDES-BENZ", модель "VITO", тип пасажирський-В, д.н.з. НОМЕР_3 , під час якої водій автомобіля марки "MERSEDES-BENZ", модель "VITO" отримав тілесні ушкодження.
15.09.2018 під час проведення огляду місця дорожньо-транспортої пригоди до Рокитнянського відділення поліції Миронівського ВП ГУ НП України в Київській області вилучено автомобіль марки "VOLKSWAGEN", модель "TRANSP KASTEN", тип вантажний оперативний, д.н.з. НОМЕР_1 . Оглядом вказаного транспортного засобу встановлено, що він зберіг на собі сліди злочину, які утворилися під час дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, ще встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вилучене під час проведення огляду майно, що підлягає арешту, містить всі ознаки речових доказів у вказаному кримінальному, а його експертне дослідження сприятиме встановленню обставин кримінального провадження.
Під час розгляду клопотання слідчого судом встановлено, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власників майна, про який йдеться в клопотанні слідчого.
З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
З огляду на наведене, ретельно перевіривши майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, вважаю, що клопотання достатньо обгрунтоване, оскільки вказане майно зберегло на собі сліди злочину, а досудове розслідування в даному кримінальному провадженні не закінчене і є потреба у експертному дослідженні вилученого майна на предмет наявної на ньому слідової інформації, що має відношення до скоєного злочину, а тому є підстави для накладення на нього арешту з метою недопущення можливості його приховування, перетворення, знищення або відчуження, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може зумовити труднощі та перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, спричинити втрату інформації, яка має доказове значення в ході здійснення досудового розслідування.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, томупідстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Розяснити, що згідно с т.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляції через Рокитнянський районний суд на протязі п`яти днів з дня її ухвалення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили «____»_________ 20___ .