Справа № 216/1738/18
Провадження № 1-кс/216/1650/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2018 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 22 серпня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 22 серпня 2017 року. В обґрунтування скарги зазначив, що вищевказаною постановою слідчого закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000863 від 13 грудня 2016 року, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Постанова слідчого була винесена за наслідками перевірки обставин дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка сталась 13 грудня 2016 року за участю автомобіля ГАЗ 31029 під керування водія ОСОБА_6 , який, не дотримавшись вимог правил дорожнього руху, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , який є батьком скаржника. Внаслідок цієї ДТП велосипедист ОСОБА_7 загинув. Вважає дану постанову слідчого про закриття кримінального провадження безпідставною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням кримінального процесуального законодавства, яка порушує законні права, тому є незаконною та підлягає скасуванню. Зокрема в ході проведення досудового слідства слідчим не були допитані свідки зі сторони потерпілого, які прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди і бачили розташування транспортних засобів на проїзній частині дороги. Слідчий експеримент проводився тільки за участю водія автомобіля і він давав ті покази, які влаштовували його, а не те, що відбулося на дорозі. В період досудового слідства слідчий не допитав ОСОБА_3 , в якості потерпілого, оскільки він є сином загиблого ОСОБА_7 . Автотехнічна експертиза надала відповіді тільки на питання поставлені слідчим і тому вважати її доказом також не можливо, так як слідчим не ставилось запитання чи мав технічну можливість водій автомобіля уникнути дорожньо-транспортну пригоду , чи виконав він всі дії необхідні для уникнення дорожньо-транспортної пригоди. При проведенні слідчого експерименту та експертизи взагалі не враховувалися інші вихідні дані, крім тих, які надав водій автомобіля та його пасажир.

Посилаючись на викладене, скаржник просить скасувати вищевказану постанову слідчого та зобов`язати останнього провести повне й об`єктивне розслідування обставин ДТП.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності слідчого.

Заслухавши скаржника та його представника, дослідивши скаргу й додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 22 серпня 2017 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000863 від 13 грудня 2016 року, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про що листом від 04.04.2018 року повідомлено ОСОБА_3 .

При винесенні цієї постанови слідчий виходив із того, що згідно з висновком транспортно-трасологічної експертизи № 8/10.4-2 від 20.02.2017 року кут між повздовжніми осями автомобіля «ГАЗ 31029» та велосипеда «Дорожник» в момент зіткнення складав близько 43 градусів з відхиленням в межах 7 градусів, відносно напрямку руху автомобіля «ГАЗ 31029». Також висновком авто-технічної експертизи № 8/10.1/212 від 17 серпня 2017 року в діях водія ОСОБА_6 по керуванню автомобілем «ГАЗ 31029», реєстраційний номер НОМЕР_1 , невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку, не вбачається. Приймаючи до уваги, що в ході досудового слідства не встановлено доказів, які б підтверджували наявність порушень Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_6 , слідчий прийшов до висновку про відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України.

Разом з тим, ОСОБА_3 , як син загиблого в ДТП велосипедиста ОСОБА_7 , наполягав на визнанні його в якості потерпілого та подальшому допиті щодо обставин події, допиті свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були на місці дорожньо-транспортної пригоди. Однак слідчий не перевірив зазначені ОСОБА_3 обставини та проігнорував вимогу щодо визнання його потерпілим в рамках вищевказаного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим в кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням спричинено моральну, фізичну або майнову шкоду.

Згідно з ч. 3 ст.55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням спричинено шкоду і в зв`язку з чим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження в якості потерпілого.

На підставі ч. 6 ст.55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи положення частин першої третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Також, враховуючи, що у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку, слідчий суддя погоджується з думкою скаржника та його представника щодо необхідності призначення в кримінальному провадженні повторної авто-технічної експертизи.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних і перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії» (Dedovskiy and others v. Russia)).

Мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine)).

Однак слідчий, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без повної та всебічної перевірки обставин, на які вказував син загиблого ОСОБА_3 , не проаналізувавши їх та не давши належної правової оцінки.

У зв`язку з вказаним вище, в рамках даного провадження неможливо об`єктивно встановити всі фактичні обставини події, що є обов`язковим для прийняття слідчим обґрунтованого та законного рішення про закриття кримінального провадження.

Все зазначене вказує на однобічність і неповноту досудового розслідування, що, в свою чергу, потягло за собою прийняття передчасного і необ`єктивного рішення про закриття кримінального провадження.

Такий однобокий підхід слідчого порушує встановлені чинним КПК України вимоги щодо змісту постанови про закриття кримінального провадження, яка має бути обґрунтованою та відповідати обставинам, які виключать можливість подальшого розслідування провадження, і, як наслідок, обумовлюють його закриття. У зв`язку з чим, оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що скарга ОСОБА_3 є достатньо обґрунтованою, тому її слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 22 серпня 2017 року задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 22 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000863 від 13 грудня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000863 від 13 грудня 2016 року повернути до СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений 27 квітня 2018 року об 11.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1