Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/5442/13-к
Провадження № 1-в/490/173/2018
У Х В А Л А

06 вересня 2018 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві клопотання про звільнення від відбування призначеного вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 05 квітня 2016 року покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Нова Одеса Новоодеського району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Начальник Центрального районного сектору Миколаївського міського відділу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства Юстиції України звернувся до суду із клопотанням, у якому просив звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання у вигляді штрафу.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. Вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 05 квітня 2016 року ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального Кодексу України, та йому було призначене покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

2. Протягом періоду з 06 травня 2016 року до 22 травня 2018 року, тобто - протягом 2 років 00 місяців 16 днів в розшуку він не перебував, нових злочинів не вчиняв, жодних дій щодо ухилення від виконання вироку не вживав.

Положення закону, яким керувався суд при постановленні ухвали.

1.Відповідно до статті 80 Кримінального Кодексу України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1)два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі;

2)три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі за злочин невеликої тяжкості;

3)п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин;

4)десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин;

5)п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

При цьому перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Таке доводить, що звільнення засудженого від відбування покарання за спливом строку виконання обвинувального вироку має відбуватись за наявності таких умов:

1)закінчення зазначених вище строків;

2)невчинення протягом цих строків нового середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину;

3)неухилення засудженого від відбування покарання.

2.Відповідно до статей 537, 539 Кримінального Процесуального Кодексу України питання про звільнення особи відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку вирішується судом, який ухвалив відповідний вирок, в порядку виконання вироків.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Щодо наявності умов для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання суд відзначає таке.

1. В цьому випадку ОСОБА_4 був засуджений до покарання у вигляді штрафу.
За такого строк давності виконання цього вироку становив 2 роки; він сплинув не пізніше 6 травня 2018 року.

2. В межах цього строку нових злочинів засуджений не вчиняв, отже - цей строк не переривався.

3. В межах цього строку ОСОБА_4 від виконання покарання не ухилявся, отже - цей строк не зупинявся.

Отже, строк давності виконання щодо нього обвинувального вироку сплинув 06 травня 2018 року.

За такого ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. 474 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1.Клопотання начальника Центрального районного сектору Миколаївського міського відділу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства Юстиції України - задовольнити.
2.Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 05 квітня 2016 року покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ухвала може бути оскарженою до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 5 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_5 =