Справа № 727/5495/18
Провадження № 1-кп/727/268/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці угоду про визнання винуватості від 25 травня 2018 року, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом з Чернівецької місцевої прокуратури, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костичани Новоселицького району Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із повною загальною освітою, не одруженого, студента 4-го курсу Чернівецького коледжу Львівського національного аграрного університету, раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.2 КК України, -
учасники провадження:
прокурор - ОСОБА_4
обвинувачений - ОСОБА_3 ,
захисник - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що восени 2017 року ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будинку № 7 по вул. П.Орлика в м. Чернівці, знайшов металевий кистень. В цей час у нього виник умисел, направлений на заволодіння даним предметом. З цією метою ОСОБА_3 підняв даний металевий кистень, таким чином привласнивши його та без передбаченого законом дозволу переніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав до 10 квітня 2018 року.

В подальшому, 10 квітня 2018 року ОСОБА_3 для використання у власних цілях, без передбаченого законом дозволу, умисно носив при собі, знайдений ним раніше металевий кистень до 00 год. 18 хв. 11 квітня 2018 року.

11 квітня 2018 року о 00 год. 18 хв. по вул. Максимовича, 18 в м. Чернівці, ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції, якими у нього було виявлено та вилучено у встановленому законом порядку даний металевий кистень.

Згідно висновку експерта № 0578-К від 19 квітня 2018 року, наданий на дослідження металевий кистень, що був виявлений та вилучений у ОСОБА_3 , являється холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений промисловим способом.

Своїми діями він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.263 ч.2 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, його дії за цією статтею кваліфіковано вірно.
ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість в обсязі повідомленої підозри. Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.2 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він повністю погодився в судовому засіданні.
В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_3 та прокурор у кримінальному провадженні на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України 25 травня 2018 року уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ст.263 ч.2 КК України у вигляді штрафу в дохід держави - 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
ОСОБА_3 погодився сплатити витрати на проведення судових експертиз у сумі 286 грн., а саме судової експертизи холодної зброї.
На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.
Підозрюваний ОСОБА_3 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1) КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_3 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник та прокурор підтвердили факт визнання ним винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу в дохід держави - 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочинів, у вчиненні яких його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.
Кваліфікація вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ст. 263 ч.2 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 25 травня 2018 року між ним та прокурором в кримінальному провадженні, і узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу в дохід держави - 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень, вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.
В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд,

З а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 травня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 визнати винним за ст.263 ч.2 КК України та призначити йому за цією статтею узгоджену міру покарання у вигляді штрафу в дохід держави - 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи холодної зброї № 0578-К від 19 квітня 2018 року в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень.
Речовий доказ - металевий кистень, який постановою старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 від 02 травня 2018 року визнаний речовим доказом та зберігається згідно приймального акту №100 від 02.05.2018 р. в камері зберігання речових доказів ГУ НП в Чернівецькій області знищити ( а.с. 21-23).
Речові докази - ліхтарик-шокер та два бувших у використанні газових балончика «Терен 4М», які постановою слідчого СВ Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 від 25 травня 2018 року визнані речовими доказами та зберігаються згідно приймального акту №134 від 25.05.2018 р. в камері зберігання речових доказів ГУ НП в Чернівецькій області повернути ОСОБА_3 .
Речовий доказ оптичний носій інформації DVD-R диску Verbatim, який зберігається в матеріалах справи залишити в матеріалах справи.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

СУДДЯ: ОСОБА_9 ЯРЕМА