Справа № 369/980/18
Провадження № 1-кп/369/674/18
В И Р О К
іменем України
11.05.18 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0005833 від 19.09.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який має повну середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

18.09.2017 року близько 20 години 30 хвилин, водій ОСОБА_4 проявив неуважність, не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною, не переконався, що це буде безпечним як для нього так і для інших учасників руху, розпочав рух на автомобілі марки «ВАЗ-21124», д/н НОМЕР_2 , на території ринку «Столичний», що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка по вул. Велика Кільцева, 110А, в той час як на капоті вказаного автомобіля знаходився потерпілий ОСОБА_5 , який в процесі руху автомобіля впав з капоту на проїзну частину дороги.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден голови та обличчя, закритого уламкового перелому правої ключиці в середній третині зі зміщенням уламків, відкритий уламковий перелом діафізу правої стегнової кістки в проксимальній третині зі зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 234/Д від 13.12.2017 року в своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 1.3 (учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими), п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі,); п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншими учасникам руху) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 1.3, п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, п. 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настання наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю, вказав, що ОСОБА_5 його товариш та вони вирішили пожартувати, тому ОСОБА_5 заліз на капот автомобіля, а ОСОБА_7 розпочав рух та в такий спосіб хотіли покататись, але ОСОБА_8 не втримався на автомобілі і впав на землю, внаслідок чого ОСОБА_7 не встиг загальмувати, тому наїхав на нього колесом. Після пригоди ОСОБА_7 викликав швидку медичну допомогу. Весь час перебування ОСОБА_8 в лікарні ОСОБА_7 йому допомагав. У вчиненому щиро розкаявся.

Судовий розгляд відбувався у відсутність потерпілого ОСОБА_9 у зв`язку з надходженням до суду відповідної заяви.
За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.
Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 в обсязі висунутого йому обвинувачення доведена повністю, тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра. Обставиною, що, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує його покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене. Також при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину за ч. 2 ст. 286 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного суд, враховуючи всі обставини вчиненого ОСОБА_4 діяння грубе порушення останнім Правил дорожнього руху України, внаслідок якого потерпілий отримав тяжке тілесне ушкодження, приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, з призначення додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, зі звільненням від призначеного основного покарання з встановлення іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Долю речових суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортирними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від призначеного основного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 00005833 у розмірі 1237 (одна тисяча двісті тридцять сім) грн.

Речові докази у справі автомобіль «ВАЗ 21124» д/н НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - залишити в його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1