Справа № 635/2943/18
Провадження № 1-в/635/391/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
представника установи виконання покарань ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Златоуст, Челябинської області, Російської Федерації, росіянина, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
07 червня 2010 року Київським районним судом м. Сімферополь за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 129, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 засуджений 07 червня 2010 року Київським районним судом м. Сімферополь за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 129, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі. Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2016 року ОСОБА_4 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 01 липня 2009 року по 31 серпня 2010 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01 лютого 2017 року ОСОБА_4 замінено невідбуту частину покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців 1 (одного) дня позбавлення волі на обмеження волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці 1 (один) день.

Початок строку відбування покарання 01 липня 2009 року.

Кінець строку відбування покарання 07 березня 2021 року.

З 03 квітня 2017 року засуджений відбуває покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)».

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив звільнити його від відбуття покарання умовно достроково відповідно до вимог ст. 81 КК України. В ході судового розгляду засуджений ОСОБА_4 пояснив, що став на шлях виправлення, весь час сумлінно працював.

У судовому засіданні представник установи виконання покарань ОСОБА_3 підтримав клопотання засудженого та просив звільнити засудженого ОСОБА_4 умовно-достроково від відбування покарання, оскільки останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не заперечував.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_4 , вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду м. Сімферополь від 07 червня 2010 року за злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину; з 10 липня 2009 року знаходиться в місцях позбавлення волі. Під час перебування в слідчому ізоляторі АРК характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав, до праці не залучався. З 06 жовтня 2010 року відбував покарання в Копичинській виправній колонії (№112), випадки порушення вимог режиму відбування допускав 8 (вісім) разів, але змінив свою поведінку на кращу, за сумлінну поведінку і ставлення до праці 9 раз заохочувався адміністрацією установи, характеризується позитивно. З 03 квітня 2017 року відбуває покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)». За власною ініціативою з перших днів перебування в виправному центрі виявив бажання працювати. Працевлаштований до пекарні установи, відповідно до статті 60 КВК України, за що отримував заробітну плату, що підтверджується довідкою про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_4 від 02 травня 2018 року та довідкою про доходи ОСОБА_4 №14/061 від 02 травня 2018 року. Зі змісту характеристики на засудженого ОСОБА_4 , складеної начальником відділення соціально-психологічної служби підполковником внутрішньої служби ОСОБА_6 , узгодженої з начальником сектору СВПР капітаном внутрішньої служби ОСОБА_3 , вбачається, що засуджений до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, поставленні завдання виконує своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставиться до майна та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням; за час відбування покарання в установі випадків порушення вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за сумлінну поведінку і ставлення до праці 4 (чотири) рази заохочувався адміністрацією установи, характеризується позитивно; у відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги; до основної роботи та не оплачуваних робіт з благоустрою установи ставиться сумлінно, проявляє в роботі розумну ініціативу; виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає; приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, згідно ст. 66 КВК України; за власним бажанням приймає участь в програмі диференційованого впливу на засуджених «Підготовка до звільнення»; подає позитивний приклад для інших засуджених; за характером врівноважений, цілеспрямований; у відношенні засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості; стан здоров`я задовільний; підтримує доброзичливі стосунки з рідними шляхом телефонних розмов та побачень. За вироком Київського районного суду м. Сімферополь від 07 червня 2010 року має позов за проведення судової експертизи на загальну суму 451,20 грн., моральний та матеріальний позов на загальну суму 13450,00 грн., виконавчі листи до установи не надходили. Засуджений звертався з заявою про перерахування коштів з його особистого рахунку для сплати позову за зазначеним вироком, однак його заява залишилася без виконання в зв`язку з неможливістю перерахування утриманих коштів. Засуджений має намір проживати за адресою: квартал «Медик», буд. АДРЕСА_1 .
Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на момент розгляду подання відбув понад трьох чвертей фактичного строку покарання, а тому підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Київського районного суду м. Сімферополь від 07 червня 2010 року задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Сімферополь від 07 червня 2010 року умовно достроково на невідбутий строк покарання 2 роки 9 місяців 3 дні обмеження волі.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1