Справа № 340/179/18
Провадження № 11-сс/779/150/2018
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2018 року про відмову у відкритті провадження за її скаргою на бездіяльність слідчого Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 та прокурорів Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_9 на бездіяльність слідчого Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 та прокурорів Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури.

Ухвала мотивована тим, що частиною 1 ст.303 КПК України не передбачено оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у бездіяльності щодо здійснення досудового розслідування в загальному без конкретизації процесуальних дій, які той має вчинити у визначені законодавством строки, не складанні повідомлення про підозру, неповідомленні про підозру та не направленні обвинувального акту до суду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Верховинського районного суду від 19 квітня 2018 року повністю та постановити судове рішення, яким задоволити вимоги її скарги на бездіяльність слідчого Верховинського відділення Косівського відділу поліції ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_10 та прокурорів Верховинського відділення Надвірнянської місцевої прокуратури під час досудового розслідування кримінального провадження №0000102, відомості про яке 15.06.2016 року внесено до ЄРДР за ч.2 ст.382 КК України.

В обґрунтування апеляційних доводів посилається на те, що вона є потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 15.06.2016 року за №0000102 за повідомленням начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Івано-Франківській області про вчинення службовими особами відділу освіти Верховинської РДА дій, що мають ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, а саме невиконання рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_9 . Вказує, що ще у серпні 2016 року у даному кримінальному провадженні слідством було отримано всю необхідну інформацію для належної правової кваліфікації, встановлено осіб, відповідальних за вчинення злочину, тобто проведено весь необхідний і достатній комплекс дій для оголошення винній особі підозри у вчиненні злочину, завершення досудового розслідування та направлення обвинувального акту до суду для притягнення винних осіб до відповідальності. Проте, жодних дій, спрямованих на здійснення досудового розслідування слідчим не вчинялося.

Звертає увагу на те, що неодноразово зверталася до слідчого ОСОБА_10 , а також до начальника Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_11 із проханням вжити заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законних процесуальних рішень в передбачені кримінальним процесуальним законодавством строки, однак отримувала формальні, нічим не підкріплені запевнення про належний хід досудового розслідування. Зазначає, що до цього часу її на роботі не поновлено, винних у цьому осіб до відповідальності не притягнуто.

Вказує, що судом не було повністю досліджено обставини справи, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, а висновки суду не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства та суперечать практиці Європейського Суду з прав людини.

Крім того вказує, що копію оскаржуваної ухвали отримала 20 квітня 2018 року наручно, при особистому зверненні до суду, що підтверджується її особистою розпискою про отримання ухвали, яка міститься в матеріалах справи, тому у відповідності до вимог ч.3 ст.395 КПК України вважає, що не пропустила строк апеляційного оскарження.

Під час апеляційного розгляду:

- представник заявника - адвокат ОСОБА_8 просив задовольнити вимоги апеляційної скарги;

- прокурор вважав, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи апеляційну скаргу ОСОБА_9 до розгляду, суд апеляційної інстанції враховує те, що ухвала від 19.04.2018 року слідчим суддею постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, а копія оскаржуваної ухвали отримана ОСОБА_9 20.04.2018 року. Апеляційна скарга надіслана до суду поштовим зв`язком 24.04.2018 року, тобто в межах визначеного законом п`ятиденного строку, таким чином строк на апеляційне оскарження не пропущено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Частиною 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження, лише у разі якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Як вбачається з матеріалів провадження, 18 квітня 2018 року ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Верховинського районного суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 та прокурорів Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури, а саме, про зобов`язання слідчого у кримінальному провадженні №0000102 вжити заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законних процесуальних рішень в передбачені кримінальним процесуальним законодавством строки, для чого невідкладно провести досудове розслідування у формі досудового слідства; зобов`язання слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0000102 невідкладно скласти та вручити письмове повідомлення про підозру особі, щодо якої є достатні докази у вчиненні злочину; зобов`язання прокурора у кримінальному провадженні №0000102 невідкладно прийняти рішення про закінчення досудового розслідування, за наявності підстав визнання зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складення обвинувального акту погодити та/або скласти обвинувальний акт і направити його до суду.

Відповідно до ч.2 ст.36 КПК України прокурор наділений достатніми повноваженнями для здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

В своїй скарзі оскаржує бездіяльність, яка стосується нездійснення процесуальних дій, які передбачені діючим кримінальним процесуальним законом і повинні бути вчинені у визначений цим Кодексом строк.

Зокрема, ОСОБА_9 посилається на те, що за наявності достатніх доказів для вирішення питання про оголошення підозри, складання обвинувального акту та направлення його до суду, слідчий та прокурор допускають бездіяльність, яка порушує розумні строки проведення досудового розслідування.

При вирішенні цього питання необхідно враховувати, що відповідно до вимог ч.1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст.308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

З змісту скарги та пояснень представника заявника адвоката ОСОБА_8 вбачається, що заявник неодноразово зверталась з відповідними заявами до прокурорів вищого рівня, оскаржуючи недотримання розумних строків. Однак, вищевказані заяви були залишені без належного реагування і службові особи винні в недотриманні розумних строків не були притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що кримінальне провадження за яким ОСОБА_9 визнана потерпілою стосується невиконання рішення суду про її поновлення на роботі і досудове розслідування по даному кримінальному провадженню проводиться протягом тривалого часу.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує ефективний засіб юридичного захисту у відповідному національному органі від стверджуваного порушення вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції щодо розгляду справи протягом розумного строку (справа «Кудла проти Польщі» та звертав увагу на те, що в національному законодавстві України відсутній ефективний та доступний засіб юридичного захисту щодо скарг на тривалість провадження у кримінальній справ (справа«Мерії проти України», справа «Драгобецька проти України»)

Таким чином, позбавлення заявника можливості оскаржити тривалість провадження у кримінальній справі свідчить про порушення права на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Проте, слідчий суддя не звернув уваги на вищевикладені обставини та прийняв безпідставне рішення про відмову у відкритті провадження, у зв`язку з тим, що скарга подана на дії, бездіяльність слідчого, прокурора, яка не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України.

При цьому, як видно з матеріалів провадження скаржники не були присутні в судовому засіданні під час розгляду їхньої скарги, відсутні і дані щодо їхнього повідомлення про час та день розгляду скарги в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Таким чином, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_9 , слідчий суддя достовірно не встановив, що є предметом оскарження, а у своїх висновках допустив суперечності, які не відповідають змісту поданої скарги.

Колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_9 на бездіяльність органу досудового розслідування повинна бути розглянута по суті в судовому засіданні, під час якого слідчий суддя має можливість безпосередньо з`ясувати у чому саме полягає бездіяльність органу досудового розслідування, яка на думку скаржників мала місце, та забезпечити доступ до правосуддя, з послідуючим прийняттям одного з рішень, передбачених ст.307 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження постановлена з порушенням вимог процесуального закону, а тому підлягає скасуванню, а матеріали за скаргою направленню до суду для розгляду по суті, під час якого слід перевірити доводи скарги та прийняти законне, обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2018 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_9 на бездіяльність слідчого Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 та прокурорів Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури скасувати та постановити нову ухвалу.

Визнати скаргу ОСОБА_9 на бездіяльність слідчого Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 та прокурорів Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури такою, що підлягає розгляду та направити її в суд першої інстанції для розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5