Провадження № 11-кп/792/541/18
Справа № 681/1901/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

доповідача судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 186 КК України на вирок Полонського районного суду від 14 червня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Сімферополь АР Крим, жительку АДРЕСА_1 , що зареєстрована по АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, освіта середня, непрацюючу, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судиму:

-25.12.2015 року Полонським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.185 КК України до 80 год. громадських робіт;

-10.06.2016 року Полонським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області вирок змінено, призначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Полонського районного суду від 10 червня 2016 року і за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.
Строк відбуття покарання обчислюється з 24 листопада 2017 року.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попередній - тримання під вартою.
У строк відбуття покарання зараховано обвинуваченій час перебування під вартою з 24 листопада 2017 року.
Як встановлено судом першої інстанції, 11 вересня 2017 року близько 17.30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , помітила незачинені вхідні двері будинку АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_9 та вирішила в нього проникнути з метою крадіжки чужого майна. Для цього перелізла через бетонну огорожу та через відчинені вхідні двері проникла всередину указаного будинку. Перебуваючи в будинку, таємно, дістала із жіночої сумки ОСОБА_9 , яка знаходилася у веранді будинку на кухонному дивані, гроші в сумі 4453 грн. і намагалася їх викрасти переклавши вказані гроші до кишень.
В цей час обвинувачена була помічена ОСОБА_9 , яка підійшла до неї, і не зважаючи на зауваження потерпілої щодо припинення злочинних дій, в її присутності, викрала гроші в сумі 4453 грн. та вибігши з приміщення будинку, зникла з місця події.
Своїми злочинними діями ОСОБА_7 завдала для потерпілої матеріальної шкоди на суму 4453 грн.
В поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачена ОСОБА_7 , просить вирок суду, в частині призначеного покарання, змінити, пом`якшити його, та зарахувати в строк попереднього ув`язнення перебування її під вартою в період з 10.06.2016 року по 02.08.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом не, в повній мірі, враховані пом`якшуючі обставини, на які посилалась сторона захисту, а саме, як пом`якшуючою обставиною визнано лише її щире каяття, однак не враховано визнання вини в повному обсязі, відсутність матеріальних претензій зі сторони потерпілої, її молодий вік та те, що вона виховувалась без батька, з вітчимом стосунки у неї не склалися, з приводу чого була змушена залишити батьківській будинок. Вважає, що дану обставину суд мав би врахувати, як тяжкі сімейні та особисті обставини. Крім того, не враховано, і висновку судово-психолого-психіатричної експертизи, відповідно до якого, у неї діагностовано емоційно-нестійкий розлад особистості. Також, судом першої інстанції не вірно призначене покарання, оскільки їй не зараховано період з 10.06.2016 року по 02.08.2016 року перебування під вартою за попереднім вироком від 10.06.2016 року, який було змінено ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 02.08.2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу з поданими змінами та доповненнями, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні грабежу, вчиненого повторно та поєднаного з проникненням у житло, за вказаних у вироку обставин, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Покарання ОСОБА_7 за ч.3 ст.186 КК України 5 років позбавлення волі призначене у відповідності до положень ст.ст.65, 70 КК України, з наведенням у вироку обґрунтувань такого рішення. Воно є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, судом враховано характер та тяжкість вчиненого нею злочину, дані про її особу, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Зокрема, враховані такі пом`якшуючі покарання обставини, як її щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того, судом враховано і те, що обвинувачена неодноразово судима, по місцю проживання характеризується посередньо, вчинила злочин в період іспитового строку.

Посилання ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що судом не враховано визнання вини в повному обсязі, відсутність матеріальних претензій зі сторони потерпілої, молодий вік, сімейні обставини, не дають колегії суддів підстав для пом`якшення їй покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, з огляду на тяжкість вчиненого нею злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, який вона вчинила в період іспитового строку, будучи судимою за злочини проти власності, на шлях виправлення не стала, а відбувши покарання за першим вироком, продовжила злочинну діяльність, що свідчить про її суспільну небезпеку та схильність до вчинення злочинів.

Призначене покарання, на підставі ч.1 ст.71 КК України, у виді позбавлення волі строком 5 років, колегія суддів вважає таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Не заслуговують на увагу і посилання обвинуваченої ОСОБА_7 про необхідність зарахування їй в строк відбування покарання строку перебування під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі за попереднім вироком Полонського районного суду Хмельницької області від 10.06.2016 року, оскільки, колегія суддів не вправі ревізувати вирок, який набрав чинності.

Як встановлено, ОСОБА_7 була двічі судима, за злочини проти власності за чч. 1,2,3 ст. 185 КК України.

Відповідно до примітки ст. 185 КК України у статтях 185,186, та 189-191 повторним визнається злочин вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу, а тому твердження обвинуваченої на відсутність в її діях такої кваліфікуючої ознаки, як повторність, є необґрунтованими.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_7 про її захворювання, зазначене у висновку судової-психолого-психіатричної експертизи, не дає колегії суддів підстав для пом`якшення покарання, враховуючи її судимості та тяжкість вчиненого злочину.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку у межах апеляційної скарги немає.

Керуючись ч.2 ст. 376 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Полонського районного суду від 14 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу останньої без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, в той самий строк, з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2