Справа 522/2335/18
Провадження № 1-КП/522/487/18
У Х В А Л А
16 квітня 2018 року
Місцевий Приморський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
09 лютого 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень.
09 лютого 2018 року по зазначеному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
20 лютого 2018 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 призначене до судового розгляду.
На момент винесення даної ухвали судове провадження не завершено, по ньому триває судовий розгляд, однак термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ОСОБА_7 спливає.
У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не буде завершене до його спливу.
Захисники та їх підзахисні в судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність для цього підстав, необґрунтованість висунутого обвинувачення, відсутність жодних доказів на підтвердження ризиків зазначених при обранні їм міри запобіжного заходу.
Заслухавши прокурора, інших учасників провадження, суд у відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, з урахування вищенаведеного, а також тієї обставини, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених спливає, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , ОСОБА_7 інкримінованих їм кримінальних правопорушень, наявних ризиків, зазначених при обранні їм міри запобіжного заходу, які не відпали та дають суду достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 , ОСОБА_7 можуть здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України, вважає доцільним продовжити останньому міру запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_8 , ОСОБА_7 під вартою до двох місяців.
Продовжуючи міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ОСОБА_7 суд виходить з того, що зазначені обвинувачені обґрунтовано підозрюються в скоєнні інкримінованих правопорушень, перебуваючи на свободі, можуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою зміни ними свідчень в ході судового розгляду кримінального провадження у подальшому; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто можуть вчинити дії передбачені ст. 177 КПК України.
Зазначені ризики не зменшились, що, згідно ст.ст. 177, 199 КПК України, є підставою для продовження строку тримання ОСОБА_8 , ОСОБА_7 під вартою.
Обставин передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування обвинуваченому ОСОБА_8 , ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).
На підставі викладеного, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, керуючись ст.ст. 331 ч.3, 177, 178 КПК України, -
Запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою продовжити до 60 /шістдесяти/ діб.
Запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою продовжити до 60 /шістдесяти/ діб.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1