Дата документу Справа № 314/3868/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/435/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №314/3868/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 жовтня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Токмака Запорізької області, який відбуває покарання в ДУ «Софіївська виправної колонії (№ 55)»

про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 жовтня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Засуджений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі посилається на незаконність судового рішення, оскільки суд не врахував, що він є інвалідом 2 групи, має право на звільнення від покарання за амністією, а тому суд безпідставно відмовив йому в застосуванні амністії. Тому апелянт просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; захисника засудженого та прокурора, які підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 03.06.2015 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71, ст.72 КК, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 09.12.2014 року, остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» оскільки він є інвалідом другої групи і ним вчинено злочини середньої тяжкості.

Районний суд відмовив в задоволенні даного клопотання, мотивуючи тим, що засуджений ОСОБА_8 до повного відбуття покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 09.12.2014 року знову вчинив ряд умисних корисливих злочинів, за які його було засуджено вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 03.06.2015 року. А тому відповідно до п.«а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» до нього не може бути застосована амністія.

З такими висновками районного суду погодитись не можна, оскільки згідно п. «а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», на яку посилався суд, відмовляючи ОСОБА_8 в задоволенні його клопотання, амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

Проте ОСОБА_8 вчинив злочини, за які його засуджено Токмацьким районним судом Запорізької області, не під час відбування покарання за попереднім вироком суду, а до закінчення визначеного попереднім вироком суду іспитового строку, який було визначено судом у зв`язку зі звільненням ОСОБА_8 від відбування покарання.

Таким чином, передбачена п. «а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» перешкода в застосуванні амністії за матеріалами провадження відсутня. Не існує перешкод і в застосуванні амністії через п. «в» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки ОСОБА_8 в період іспитового строку не вчинено тяжких і особливо тяжких злочинів. Інших передбачених ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» і ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» обставин, що перешкоджали б застосувати до ОСОБА_8 . Закон України «Про амністію у 2016 році» судова колегія не вбачає, прокурором вони не наведені.

Отже, ОСОБА_8 має право на звільнення від відбування призначеного йому покарання, оскільки він є інвалідом другої групи, ним вчинено злочини до набуття чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», він відбуває покарання у виді позбавлення волі не за вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину, передбачені ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» і ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» обставини, які перешкоджали б застосувати до ОСОБА_8 . Закон України «Про амністію у 2016 році» відсутні.

Даних обставин суд першої інстанції до уваги не прийняв, а тому ухвалив судове рішення, яке не можна визнати законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим, воно підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали про задоволення клопотання ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 жовтня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» скасувати.

Ухвалити нову ухвалу.

Клопотання засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

На підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 03.06.2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4