ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/884/18
провадження № 1-кп/753/920/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0010757 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого в ТОВ «Тераса» на посаді спеціаліста з технічної підтримки, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 06.10.2017 року, близько 00 години 45 хвилин, з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, в порушення вимог пунктів 11.4, 31.4.5 Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем «Nissan 200 SX», д.н.з. НОМЕР_1 , у якого виявлено невідповідності ходової частини, рухаючись проїзною частиною вул. Дніпровська Набережна, зі сторони Дарницького мосту, в напрямку вул. Здолбунівська в м. Києві, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля з урахуванням дорожньої обстановки, внаслідок чого на дорозі із двостороннім рухом, яка має три смуги для руху в одному напрямку, пересік горизонтальну розмітку 1.3 ПДР (подвійну суцільну лінію) та в подальшому виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, де в середній смузі руху допустив зіткнення з автомобілем «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 .

Порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіянню пасажиру автомобіля «Nissan 200 SX», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжкого тілесного ушкодження у вигляді відкритої травми правої стопи уламкового перелому п`яткової кістки зі зміщенням уламків, вивиху стопи, перелому медіальної лодижки зі зміщенням уламків, рвано-забійної рани тильної поверхні гомілково-ступневого суглобу, общирної рвано-забійної рани тильної поверхні стопи з вистоянням уламків кісток середнього відділу стопи та відшаруванням і некрозом м`яких тканин відкритої травми лівої стопи уламкового перелому п`яткової кістки зі зміщенням уламків, підголовчатого перелому 4 плюснової кістки стопи зі зміщенням уламків, обширної рвано-забійної рани по зовнішній поверхні гомілково-ступневого суглобу з відшаруванням та некрозом м`яких тканин.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину за обставин, встановлених в мотивувальній частині вироку, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що він, 06.10.2017 року, близько 00 години 45 хвилин, на стоянці по вул. Березняківська, 25, зустрівся з потерпілим ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_8 попросив сісти за кермо його автомобіля «Nissan 200 SX»та поїхати на заправку, так як закінчувалось пальне. Коли вони виїхали на ОСОБА_9 , автомобіль, можливо потрапивши в колії, занесло, внаслідок чого він виїхав на зустрічну смугу руху, і хоча гальмував та намагався повернути автомобіль в свою смугу руху, однак сталося зіткнення з автомобілем «Audі». У судовому засіданні вибачався за те, що сталось.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до вимог ст. 337 КПК України, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд, обмежившись за згодою останніх в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_5 у тому що він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких необережних злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав в повному обсязі, вибачився перед потерпілим.
При цьому судом береться до уваги думка потерпілого, який в поданій заяві, визнаючи фактичні обставини справи та не оспорюючи правильності кваліфікації дій обвинуваченого, переконливо просив суд призначити мінімальне можливе покарання із випробуванням, без позбавлення керування транспортними засобами. Посилався на те, що після пригоди обвинувачений проявив справжні позитивні людські риси, такі як щире співчуття, жаль та взаємодопомога. Крім того, потерпілий вказав, що матеріальна та моральна шкода, завдана йому внаслідок пригоди, відшкодована повністю, при цьому обвинувачений надалі продовжує надавати допомогу, використовуючи для цього автомобіль а саме возить на реабілітацію та в лікувальні заклади.
Судом також враховуються дані про особу обвинуваченого, який характеризується виключно позитивно, на спеціальних обліках не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має місце реєстрації за постійним місцем проживання, працює, при цьому в судовому засіданні підтверджені дані про те, що джерело доходів обвинуваченого пов`язано з правом керування транспортними засобами.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений вказав на конкретні обставини вчиненого та добровільне відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З огляду на викладене суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів є призначення покарання у виді позбавлення волі, приймаючи до уваги, те що інший вид покарання санкцією частини статті не передбачений, в мінімальних межах, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин справи керування транспортним засобом на прохання потерпілого, який є його власником, особи винного, його молодий вік, наявності по справі трьох обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає, що обвинувачений зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді арешту, накладеного на автомобіль марки «Nissan 200 SX», д.н.з. НОМЕР_1 - скасувати.
Речові докази, а саме:

- автомобіль «Nissan 200 SX», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 - залишити у власності останнього;

- автомобіль «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 - залишити у власності останнього.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 6799 грн. 00 коп.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: