Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4689/18
У Х В А Л А

Іменем України

26 червня 2018 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

скаржника (потерпілого) ОСОБА_4 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду міста Черкаси скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 від 25 травня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання, заявленого під час досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000029,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого від 25.05.2018, якою було відмовлено у задоволенні його клопотання від 16.04.2018 та зобов`язати слідчого вчинити ряд слідчих та процесуальних дій і на підставі отриманої інформації, за результатами проведення таких дій, призначити у кримінальному провадженні №0000029 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365 та ч.1 ст.366 КК України, додаткову судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручити Львівському НДІСЕ, для з`ясування відповідей на питання, які зазначені в клопотанні.
В обґрунтування обставин скарги ОСОБА_4 вказує, що в ході розслідування протиправних дій співробітників міліції та факту ДТП 17.12.2010 в межах даного та інших кримінальних проваджень так і не було детально з`ясовано механізм цієї пригоди та її перебіг. Увага слідства акцентувалась виключно на доведенні невиконання ним, як водієм, виключно вимог п.3.2. ПДР України. Хоча на вирішення експертиз ставились питання причетності до даної ДТП й інших водіїв, її учасників, які чомусь з тих чи інших причин так і залишились без відповідей, а тому в поданому слідчому клопотанні від 16.04.2018 просив встановити вищевказані обставини та призначити додаткову судову автотехнічну експертизу, для проведення якої надати експерту достатні вихідні дані, про які він зазначив у своєму висновку, задля відтворення та розуміння врешті загальної технічної картини ДТП. Одночасно ОСОБА_4 клопотав на підставі отриманих вищевказаних вихідних даних логічно призначити по кримінальному провадженню додаткову судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручити Львівському НДІСЕ.
У відповідь же заявником було отримано постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 від 18.04.2018 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000029, в якій слідчим було зроблено висновок, що встановлення механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди, на які спрямовані слідчі дії, заявлені у клопотанні не входять до предмету дослідження у кримінальному провадженні № 0000029.
ОСОБА_4 оскаржив дане рішення і ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.05.2018 року його скаргу задоволено частково, визнано постанову слідчого протиправною та зобов`язано розглянути клопотання по суті.
Проте невдовзі заявником вдруге було отримано аналогічну постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 тільки вже від 25.05.2018 про відмову в задоволенні цього ж клопотання у кримінальному провадженні № 0000029, в якій слідчим вкотре було зроблено аналогічний висновок про недоречність встановлення механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди у межах розслідування даного кримінального провадження № 0000029.
На думку потерпілого ОСОБА_4 такі висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам даного кримінального провадження та попереднім процесуальним діям цього ж слідчого в межах цієї ж справи, вказівка слідчого судді про розгляд клопотання по суті не виконана, а тому оскаржувана постанова слідчого є непослідовною та незаконною і підлягає скасуванню.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 вимоги скарги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі, дещо конкретизувавши їх зміст відповідно до вимог КПК України.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що обставини, які просить з`ясувати потерпілий в своєму клопотанні не є предметом дослідження у кримінальному провадженні за №0000029.
Заслухавши пояснення потерпілого, слідчого та прокурора, дослідивши надані слідчому судді докази в обґрунтування доводів скарги, вважаю, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.
Згідно ст.84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно з ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Він уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом.
Даючи правову оцінку діям слідчого, вважаю за необхідне звернути увагу, що відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до положень ст.223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
З аналізу положень норм ст. 9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Натомість, з огляду на принцип змагальності кримінального провадження (ст.22 КПК України), положення кримінально-процесуального закону надають стороні захисту право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню.
За змістом ст.220 КПК України клопотання потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Як вбачається з постанови слідчого від 25.05.2018 про відмову в задоволенні клопотання потерпілого, в якості її обґрунтування вказано, що за фактом ДТП, яке відбулося 17.12.2010 прокуратурою Черкаського району здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 24.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, провадження за якою постановою слідчого від 27.03.2013 закрито, а обставини механізму виникнення ДТП не входять до складу обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні.
Однак такі висновки слідчого є необґрунтованими, а відтак мотиви відмови в задоволенні клопотання зазначені в постанові слідчого є неправомірними.
У цьому контексті слід звернути увагу, що обов`язком органу досудового розслідування є з`ясування всіх обставин події кримінального правопорушення і надання їм відповідної правової оцінки, бо інакше не буде дотримано засад повноти, всебічності та об`єктивності розслідування.
Відповідно до ст.ст.9, 91 КПК України під час проведення досудового слідства доказуванню в першу чергу підлягає подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Подія злочину - це, в першу чергу, сукупність об`єктивних ознак, що характеризують злочин, тобто це обставини, які характеризують об`єкт і об`єктивну сторону складу злочину. Встановити подію злочину - значить, по-перше, виявити, чи мало місце те діяння, у зв`язку з яким порушено кримінальне провадження; по-друге, виявити ті ознаки цього діяння, які дозволяють вважати його злочином. Таким чином, подія злочину розуміється як елементи об`єктивної сторони складу злочину, що відбуваються у певному часі, місці та певним способом. Перелік таких ознак визначається відповідною нормою кримінального закону, що визнає злочином конкретне суспільно небезпечне діяння, та іншими нормами КК України.
По обставинах досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000029 з`ясування механізму виникнення ДТП та обставин, що передували моменту події ДТП, є невід`ємною складовою об`єкту доказування, оскільки саме досудове розслідування обумовлене неправомірними, з точки зору потерпілого, діями службових осіб правоохоронних органів в частині недотримання ними вимог та стандартів проведення снігоочисних робіт, що призвело до ДТП. Неповне з`ясування таких обставин унеможливлює досягнення повноти та всебічності досудового розслідування.
Тим більше, що всі матеріали кримінального провадження № 0000002 від 24.12.2012 містяться у матеріалах даного кримінального провадження №0000029 і за ними слідчим вже призначалась судова автотехнічна експертиза саме механізму ДТП у Львівський НДІСЕ, однак не була повноцінно проведена через відсутність необхідних вихідних даних. Згодом слідчим деякі з цих даних були отримані слідчим шляхом, однак експертом додатково не досліджені.
Слідчим же ОСОБА_6 не враховано вищезазначених обставин, і вдруге необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого.
За таких обставин скаргу потерпілого ОСОБА_4 в частині вимог про скасування постанови слідчого прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 від 25.05.2018 про відмову в задоволенні клопотання від 16.04.2018 слід задовольнити.
Вимоги ж потерпілого ОСОБА_4 щодо зобов`язання слідчого встановити слідчим шляхом чи взагалі мали право співробітники ДАІ ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та працівники Черкаського облавтодору ОСОБА_9 та ОСОБА_10 приступати до робіт з очищення снігу в зустрічному напрямку дорожнього руху, без наявності у них особисто на руках технологічної карти снігоочищення; яка була б відстань дії тимчасових дорожніх знаків зазначених у технологічній карті, якби вони були б встановлені на 41 кілометрі даної дороги; як у відповідності до технічних вимог правил дорожнього руху повинна була б бути забезпечена безпека дорожнього руху на даній ділянці дороги при виконанні снігоочисних робіт по окремій проїзній частині дороги, яка є дорогою з одностороннім рухом з двома смугами для руху та відокремлена від зустрічного потоку розділювальною смугою та виходячи з додаткових даних, встановити яку ширину дороги займала снігоочисна техніка та автомобіль «ШКОДА»; підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 і п.2 ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала слідчого судді про зобов`язання вчинити певну дію.
Чинним КПК України (в т.ч. й ст.40) визначено перелік процесуальних дій, на проведення яких уповноважений слідчий. Відповідно вчинити саме та виключно ці процесуальні дії слідчий суддя і може зобов`язати слідчого.
Вищевказані ж вимоги скарги потерпілого ОСОБА_4 є не конкретизованими в ракурсі статті 40 КПК України, а тому слідчий суддя в засіданні з`ясував думку скаржника і його представника ОСОБА_5 щодо конкретних процесуальних дій, які на їх думку слідчий має провести для з`ясування поставлених запитань. Останні просили зобов`язати слідчого встановити вищезазначені обставини шляхом додаткових допитів та проведення слідчих експериментів зі співробітниками ДАІ ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , працівниками Черкаського облавтодору ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_4 , що є доцільним та обґрунтованим.
Відповідно до ст.243 КПК України, сторона обвинувачення залучає експерта за наявності підстав для проведення експертизи, у тому числі за клопотанням сторони захисту чи потерпілого.
Виходячи з сукупності вищевикладених обставин слідчий суддя вважає за необхідне у даному кримінальному провадженні призначити вказану скаржником додаткову судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручити Львівському НДІСЕ.
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Скаргу потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати постанову від 25 травня 2018 року слідчого прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 від 16.04.2018 про проведення слідчих дій, заявленого під час досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000029.

Зобов`язати слідчого ОСОБА_6 провести із учасниками ДТП ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 додаткові допити та слідчі експерименти зі складанням метричних схем щодо:

- ширини дороги на момент ДТП (її двох смуг руху та обочини);

- розташування автомобілів Skoda, AUDI, ЗІЛ та КРАЗ у момент виникнення небезпеки для руху кожного з їх водіїв, тобто безпосередньо перед ДТП;

- траєкторії руху кожного автомобіля з моменту виникнення небезпеки для руху кожного з водіїв та надалі у ході розвитку ДТП, і до повної зупинки цих автомобілів.

На підставі отриманих вищевказаних вихідних даних призначити по кримінальному провадженню додаткову судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручити Львівському НДІСЕ.

На вирішення експертизи поставити наступні питання:

1) Чи перебувають дії водія автомобіля марки «ЗІЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_11 з технічної точки зору у причинно-наслідковому зв`язку із фактом даної ДТП?

2) Чи перебувають дії водія автомобіля марки «КРАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_12 з технічної точки зору у причинно-наслідковому зв`язку із фактом даної ДТП?

3) Чи була технічна можливість зіткнення автомобіля «ЗІЛ» з автомобілем «АУДІ», в момент виконання автомобілем «ЗІЛ» маневру відвороту вправо по ходу свого руху та з`їзду на узбіччя, з метою уникнення зіткнення з автомобілем АУДІ?

4) Чи мав водій автомобіля марки «КРАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_10 в дорожній обстановці, що склалась на момент ДТП згідно його показів, технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «AUDI», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 .?

5) Чи мав би водій автомобіля марки «КРАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_10 у разі дотримання ним передбаченої пунктом 6.2.5. «Єдиних правил зимового утримання автомобільних доріг» ПГ.1-218-118:2005.» 40-60 метрового розриву (дистанції руху) до автомобіля марки «ЗІЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_9 , технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «AUDI», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , в дорожній обстановці, що склалась на момент ДТП?

6) Чи мав би водій автомобіля марки «AUDI», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем марки «КРАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , у разі дотримання останнім передбаченої пунктом 6.2.5. «Єдиних правил зимового утримання автомобільних доріг» ПГ.1-218-118:2005.» 40-60 метрового розриву (дистанції руху) до автомобіля марки «ЗІЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_9 , в дорожній обстановці, що склалась на момент ДТП ?

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1