Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2052/18
Провадження №: 1-кп/332/293/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2018 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 06.07.2018 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, 70 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
29.03.2018, приблизно о 01-14 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, підійшовши до каналізаційного колодязю, розташованому поблизу будинку № 16 по вулиці Тенісній в місті Запоріжжі, за допомогою власної фізичної сили, зняв з вищевказаного колодязю та таємно викрав чавунну кришку люку комунального підприємства «Запоріжремсервіс», вартість якої згідно висновку експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 10-707 від 08.05.2018 складає 1166 грн. 67 коп., чим завдав вказаному підприємству матеріальну шкоду на вказану суму.
29.03.2018 приблизно о 12-37 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у торговому залі магазину ТОВ «РУШ Єва-115», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перспективна, буд. 6, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав жіночу туалетну воду «Елізабет Арден Бьюті» об`ємом 30 мл., вартість якої становить 499 грн. 17 коп., яку з метою приховування поклав під одяг, а саме у внутрішню ліву кишеню своєї куртки, яка була одягнена на ньому.
В подальшому, перетинаючи касову зону вищевказаного магазину, з метою отримання можливості розпорядитися викраденим майном, ОСОБА_5 був зупинений працівниками вказаного магазину, таким чином останній не довів свій злочинний умисел до кінця з причини, які не залежали від його волі.
Зазначеними діями ОСОБА_5 міг спричинити вказаному товариству матеріальну шкоду на загальну суму 499 грн. 17 коп.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у пред`явленому обвинувачені визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладеного вище та при цьому зазначив наступне: 29 березня поточного року приблизно о 1 годині ночі він, перебуваючи на вул. Тенісній викрав чавунну кришку люку. Переніс її та при спробі сховати викрадене був затриманий працівниками поліції. У той же день, в обідній час він намагався викрасти духи з магазину «Єва», однак був затриманий працівниками охорони магазину під час спроби виносу викраденого. Щиро кається у скоєному. Вчинив злочини через тяжке матеріальне становище, оскільки ніде не може офіційно працевлаштуватись через викрадення у нього паспорту.
Від представників потерпілих КП «Запоріжремсервіс» та ТОВ «РУШ» надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що підтверджують наявність речових доказів та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 та кваліфікує дії останнього за:
- ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
-ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує:
-ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості;
-дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має, характеризується за місцем попереднього мешкання посередньо;
-обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття;
-обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про доцільність та необхідність призначення покарання обвинуваченому у межах санкції інкримінованих статей обвинувачення у вигляді обмеження волі, із застосуванням ч.1 та ч.4 ст. 70 КК України, беручи до уваги вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2018 року. Разом з цим, враховуючи особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, обставини справи, позицію представників потерпілих, відсутності фактичного спричинених збитків, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства та приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою і за доцільне вважає застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з покладанням обов`язків, визначених ст.76 КК України.
Враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України - у вигляді 2 років 6 місяців обмеження волі.
за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 2 років 6 місяців обмеження волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2018 року, остаточне покарання визначити у вигляді 2 років 6 місяців обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 2 роки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази: чавунну кришку люку, передану на відповідальне зберігання до Заводського ВП ГУ НП в Запорізькій області повернути КП «Запоріжремсервіс»; парфумовану жіночу воду Елізабет Арден бьюті, передану на відповідальне зберігання ТОВ «РУШ» магазину «Єва-115» - повернути ТОВ «РУШ» магазину «Єва-115».
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1