Справа № 159/2300/18
Провадження № 1-кс/159/1002/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2018 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, яка звернулась із скаргою представника юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Альфа Інвест» - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області справу за скаргою

представника юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Альфа Інвест»» - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна особі, у якої воно вилучене,

в с т а н о в и в:
13.08.18 р. до Ковельського міськрайсуду Волинської області надійшла вищезазначена скарга. В обґрунтування своєї скарги заявник, покли каючись на п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, зазначив, що товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Альфа Інвест»» (далі товариство, фінансова компанія) здійснює валютно обмінні операції на території України. 18.05.18 р. у відділенні фінансової компанії № 11 за адресою: Волинська область, м. Любомль, вул. Володимирська, 1 «а» оперативними працівниками УЗЕ у Волинській області ДЗЕ НП за дорученням слідчого/прокурора було проведено обшук, за результатами якого було вилучено грошові кошти: 100 Євро, 2 215 доларів США, 2 940 польських злотих, 2 850 російських рублів. 18.05.18 р. у відділенні фінансової компанії № 8 за адресою: Волинська область, м. Любомль, вул. 1 го Травня, 39з оперативними працівниками УЗЕ у Волинській області ДЗЕ НП за дорученням слідчого/прокурора було проведено обшук, за результатами якого було вилучено грошові кошти: 150 Євро, 1 824 долари США, 6 340 польських злотих, 5 000 російських рублів. Підставою для проведення обшуків стало те, що слідчим НП здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 420 180 311 100 000 33, що внесено до ЄРДР 24.04.18 р. за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України. Обшуки проводились на підставі ухвали слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 15.05.18 р.. Покликаючись на ст. 167, ч. 5 ст. 171, ст. 170 КПК України, зазначає, що з матеріалів справи слідує, що ні прокурор, ні слідчий не звертались з клопотанням до Ковельського міськрайсуду Волинської області чи іншого суду про накладення арешту на вказані вище грошові кошти, що були вилучені 18.05.18 р. у вказаних вище відділеннях фінансової компанії. На даний час кошти, всупереч вимог ст. ст. 171, 169 КПК України, не повернуто. Покликаючись на ст. 98 КПК України, зазначає, що на даний час досудове розслідування не володіють будь - якими фактами наявності підроблених грошових знаків у відділеннях товариства, де було проведено обшуки. Вилучені кошти як тимчасово вилучене майно не підпадають під ознаки, визначені ст. ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України. Покликаючись на ч. 1 ст. 100 КПК України, зазначає, що ним як представником товариства Ковельській місцевій прокуратурі було надіслано клопотання від 12.07.18 р. про повернення тимчасово вилученого майна. 03.08.18 р. ним же було отримано постанову прокурора Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 20.07.18 р., з покликанням на те, що 18.05.18 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області було накладено арешт на вказані вище кошти, що дійсності не відповідає, що вказує на протиправність дій з боку вказаного вище прокурора, що полягає у повідомленні неправдивої інформації і грубому порушенні норм КПК України. Просить бездіяльність вказаного вище прокурора визнати протиправною та зобов`язати її ж повернути товариству вилучені грошові кошти.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав та додатково пояснив, що грошові купюри, вилучені у відділеннях № № 8, 11, мали бути негайно повернуті його довірителю, чого зроблено не було. Кримінальне провадження у порушення вимог ст. 216 КПК України не перебуває у переведенні відділу поліції, слідство ведеться прокуратурою. Після звернення 25.05.18 р. з приводу повернення вказаних вище коштів, вони були визнані речовими доказами до призначення експертизи безпідставно. Під час вилучення грошові кошти перевірялись за допомогою спеціального технічного пристрою та не вбачалось ознак їх підробки, тому вважає, що підстав для вилучення їх не було. Погоджується, що доцільним є повернення цих коштів невідкладно після з`явлення такої можливості. Просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні прокурор проти скарги заперечила та пояснила, що кримінальне провадження перебуває у переведенні відділу поліції з 25.04.18 р.. Грошові купюри, вилучені у відділеннях № № 8, 11, не були на протязі доби після вилучення арештованими чи негайно повернутими довірителю заявника, так як виникла потреба у призначенні щодо них як щодо речових доказів відповідної експертизи. На дату звернення з клопотанням про повернення коштів 25.05.18 р. 29.05.18 р. дана відповідь про визнання їх речовим доказом у кримінальному провадженні. А 01.06.18 р., 05.06.18 р. за ухвалою слідчого судді призначено експертизу щодо цих коштів. У постанові про відмову у задоволенні клопотання щодо коштів, вилучених у вказаних вище відділеннях, вона зазначала саме про це і жодної неправдивої інформації не надавала. В даний час повернення коштів неможливе у зв`язку з проведенням експертизи. Не визнає у своїх діях будь - якої протиправної бездіяльності. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга безпідставна та не підлягає до задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена бездіяльність прокурора, що полягає у, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у вказаний цим Кодексом строк.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на бездіяльність прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності. Якщо рішення прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Так, постанова прокурора Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 20.07.18 р. про відмову у задоволенні клопотання заявника про повернення тимчасово вилученого майна у вказаному вище кримінальному провадженні, що надійшло до Ковельської місцевої прокуратури 19.07.18 р., вмотивована тим, вказані вище грошові кошти, що вилучені з відділень № № 8,11, визнані речовими доказами у справі; щодо них було призначено технічну експертизу, проведення якої триває; ні висновки експертизи, ні кошти як об`єкти експертизи до прокуратури не надходили, тому можливості повернення коштів немає.

Як слідує з витягу з ЄРДР, наданого для огляду судді прокурором, відомості за заявою заявниці фізичної особи - про кримінальні правопорушення (злочини), було внесено до ЄРДР 25.04.18 р. за ознаками ч. 1 ст. 199 КК України.

Як слідує з протоколів обшуків від 18.05.18 р., наданих для огляду судді прокурором, дійсно, було вилучено грошові кошти у вказаних двох відділеннях юридичної особи довірителя заявника.

За постановою прокурора від 29.05.18 р. вказані вище грошові кошти визнані речовими доказами у справі.

За ухвалами слідчого судді від 01 та 05 червня 2018 р. призначено технічну експертизу щодо вказаних вище вилучених коштів.

В судовому засіданні встановлено, що на протязі доби після вилучення грошових коштів, ні прокурор, ні слідчий не звертались до суду по питанню накладення на них арешту.

На даний час кошти як об`єкти експертного дослідження, перебувають у розпорядженні експерта.

Відповідно до положень ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема,:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Прокурор не вважає вилучення грошових коштів підчас обшуків безпідставним з огляду на наявну у кримінальному провадженні оперативну та іншу інформацію. Така позиція прокурора є обґрунтованою та заявником не спростована. З клопотанням про арешт цих грошових коштів як майна ні слідчий, ні прокурор до слідчого судді не звертались.

Грошові кошти на даний час є речовим доказом у справі та така постанова прокурора є чинною.

В даний час грошові кошти перебувають на експертизі за ухвалою слідчого судді, що також є чинною та, як судове рішення, підлягає безумовному виконанню.

Тобто, у судовому засіданні встановлено, що підстав для висновку про допущення прокурором ОСОБА_3 бездіяльності у питанні повернення вилучених грошових коштів довірителю заявника та зобов`язання прокурора повернути вказані вище грошові кошти, немає.

Тому скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 214, 169, 171 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1