Справа №403/564/18 провадження № 1-в/403/70/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2018 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника ДУ «Устинівського виправного центру № 37» ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка подання Державної установи «Устинівський виправний центр №37» Міністерства юстиції України про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до засудженого
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Берестівець Уманського району
Черкаської області, адреса зареєстрованого місця проживання до засудження:
АДРЕСА_1 , громадянина України,
освіта середня спеціальна, не одруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого,
засудженого:
24 січня 2012 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років та на підставі ст.71 КК України шляхом повного приєднання 1 року позбавлення волі за вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2011 року остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією майна;
15 серпня 2014 року вироком Апеляційного суду Кіровоградської області вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області скасований в частині призначення засудженому покарання та призначено покарання за ч.3 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 11 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного складання призначеного покарання та покарання за вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2011 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю;
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 09.02.2016 року у відповідності до ч.5 ст.72 КК України засудженому зараховано у строк покарання час попереднього ув`язнення з 19.06.2011 року по 07.08.2012 року включно та з 08.04.2014 року по 15.01.2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 01.09.2017 року засудженому замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме: обмеженням волі строком на 03 роки 10 місяців 23 дні;
Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 13.12.2017 року зараховано в строк покарання час слідування під вартою до Устинівського виправного центру №37 з 09.09.2017 року по 18.10.2017 року, що за правилами ст.72 КК України, становить два місяці вісімнадцять днів,-

В С Т А Н О В И В :

Державна установа «Устинівський виправний центр №37 Міністерства юстиції України (далі - ДУ «Устинівський виправний центр № 37») звернулась до суду із поданням про застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув три четверті строку покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні по розгляду подання стосовно застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_5 прокурор вважала його таким, що не підлягає до задоволення, оскільки засуджений є особою раніше неодноразово судимою, вчиняв злочини через короткі проміжки часу, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність; вчинений ним злочин, за який він відбуває покарання, є особливо тяжким; безпосереднє виконання засудженим покладених на нього законом обов`язків не може свідчити про те, що він виправився в повній мірі, а неможливість продовження відбування засудженим покарання за станом здоров`я не була підтверджена висновком лікарської комісії.
В судовому засіданні по розгляду подання представник ДУ «Устинівський виправний центр №37» зазначила про те, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення, працевлаштований на виробництві установи, не дивлячись на погіршення стану здоров`я, до дисциплінарної відповідальності за час відбування покарання у виправному центрі не притягувався, дотримується санітарно-гігієнічних норм, приймає активну участь у виховних заходах, за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку отримав три заохочення у виді подяк, має позитивну направленість, у скоєному злочині розкаюється, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Разом з тим, суду пояснила, що жодної медичної документації, яка могла б підтвердити неможливість виконання засудженим роботи у виправному центрі, надати не може, оскільки вона відсутня і медичне обстеження засудженого лікарською комісією з метою вирішення питання про звільнення його від подальшого відбування покарання за хворобою не проводилось.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 , якому у зв`язку з наявними в нього дефектами мови судом було призначено захисника, за допомогою коротких відповідей «так», міміки та стверджувальних рухів головою, за допомогою захисника, прохав суд задоволити подання ДУ «Устинівський виправний центр №37» та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання у виді обмеження волі, як такого, що довів своє виправлення.
В судовому засідання по розгляду подання захисник засудженого ОСОБА_5 вважав, що останній довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, за час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, має більше 10 заохочень. При цьому засуджений має поганий стан здоров`я, що підтверджується медичною довідкою, яка мається в матеріалах його особової справи, однак продовжує працювати, щоб довести своє виправлення, а тому раніше вчиненні ним злочину не можна брати до уваги при вирішенні питання про його умовно-дострокове звільнення, оскільки з того часу пройшло вже майже 7 років.
Враховуючи думку прокурора, пояснення представника установи виконання покарань, короткі відповіді на поставлені судом питання засудженого ОСОБА_5 та пояснення його захисника, дослідивши додані до подання матеріали, а також матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що подання ДУ «Устинівський виправний центр №37» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) під час вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.5 ст.12 Кримінального кодексу України (далі - КК України) вчинений засудженим ОСОБА_5 злочин, передбачений ч.3 ст.187 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин.
Згідно п.6 ч.1 ст.152 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України) підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до ч.2, п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі; якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (далі - Постанови) при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненного злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.01.2012 року, зміненим в частині призначеного покарання вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 15.08.2014 року, за ч.3 ст.187, ст.71 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю, та з подальшою заміною невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м"яким - обмеженням волі строком на 03 роки 10 місяців 23 дні.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 09.02.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України засудженому зараховано в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 19.06.2011 року по 07.08.2012 року та з 08.04.2014 року по 15.01.2015 року з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.
Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 13.12.2017 року засудженому зараховано в строк покарання за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України (одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі) час слідування під вартою до ДУ «Устинівський виправний центр №37» з 09.09.2017 року по 18.10.2017 року, що становить 2 місяці 18 днів обмеження волі.
Відповідно до довідки ДУ «Устинівський виправний центр № 37» строк призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання у виді 12 років позбавлення волі, з урахуванням заліків попереднього ув`язнення 1 рік 10 місяців 25 днів та строку слідування під вартою 2 місяці 18 днів, скоротився на 2 роки 1 місяць 13 днів та складає 9 років 10 місяців 17 днів. Станом на 02.11.2018 року засуджений ОСОБА_5 має фактично відбутий строк покарання 7 років 4 місяці 13 днів. Невідбутий строк покарання складає 2 роки 6 місяців 4 дні. Початок строку відбуття покарання засудженому рахується з 19.06.2011 року і кінець строку після зарахування заліків визначено 06.05.2021 року.
З огляду на викладене, засуджений ОСОБА_5 відбув більше трьох чвертей строку покарання, призначеного йому за вироком суду.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 суд враховує також вимоги ч.8 ст.154 КВК України, відповідно до яких особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
Судом встановлено, що ухвала Ленінського районного суду м.Кіровограда про заміну засудженому ОСОБА_5 позбавлення волі більш м"яким покаранням - обмеженням волі, була винесена 01.09.2017 року та набрала законної сили 09.09.2017 року, тобто з поданням про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ДУ «Устинівський виправний центр №37» звернулася до суду більше, ніж через один рік з дня винесення та набрання законної сили вказаною вище ухвалою суду.
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 за період перебування в слідчому ізоляторі м.Кіровограда, починаючи з 12.07.2011 року, останній заохочень не мав, за порушення режиму утримання, а саме: розкладу дня, на нього було накладено стягнення у виді догани, яке на даний час погашене.
За період перебування в Установі виконання покарань №1 м.Вінниця з 05.02.2012 року та в подальшому в слідчому ізоляторі м.Кіровограда з 14.05.2012 року, а також в Кіровоградській виправній колонії №6 з 29.08.2012 року, до засудженого ОСОБА_5 заходи стягнення та заохочення не застосовувались.
За період відбування покарання в Жовтневській виправній колонії №17 Харківської області з 05.11.2012 року, засуджений ОСОБА_5 порушень режиму відбування покарання не допускав, заохочень не мав.
З 26.06.2013 року засуджений ОСОБА_5 перебував в слідчому ізоляторі м.Києва, порушень режиму утримання не допускав.
За змістом подання та довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_5 , за період відбування останнім покарання в Кіровоградській виправній колонії (№6), починаючи з 29.08.2012 року, останній порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення праці до нього були застосовані заходи заохочення у виді 10 подяк, з них 6 - правами начальника установи.
Відповідно до довідки про заробітну плату ОСОБА_5 , виданої Кропивницькою виправною колонією (№6) за період з 15.05.2013 року по 31.05.2017 року, останній в 2012 та 2013 роках заробітної плати не отримував, у 2014 році періодично залучався до праці лише у липні та серпні місяці, з січня по травень 2017 року знову не працював.
За період відбування засудженим ОСОБА_5 покарання в ДУ «Устинівський виправний центр №37», починаючи з 18.10.2017 року, останній не допускав порушень порядку відбування покарання, за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку засудженому було оголошено три подяки правами начальника установи. При цьому третій захід заохочення у виді подяки був оголошений засудженому 10.10.2018 року вже після того, як установа виконання покарань звернулась 01.10.2018 року до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання.
Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_5 , наданої ДУ «Устинівський виправний центр №37», засуджений працевлаштований на підприємстві різноробочим; за час відбування покарання у виправному центрі зарекомендував себе позитивно; в повній мірі дотримується санітарно-гігієнічних вимог та вимог пожежної безпеки; у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний; приймає активну участь у виховних заходах, які проводяться у відділенні; має позитивні плани на майбутнє; підтримує правомірні та ввічливі взаємовідносини з персоналом установи; розкаюється у вчиненому злочині, покарання вважає справедливим; цивільного позову згідно вироку суду не має.
Відповідно до психологічної характеристики засудженого ОСОБА_5 від 11.09.2018 року останній за час відбування покарання в Устинівському виправному центрі №37 зарекомендував себе як цілеспрямований, здатний добре стримувати свої почуття та терпеливо чекати, коли це потрібно. Легко переживає невдачі та неприємності, добре адаптується та пристосовується до різних життєвих обставин. Емоційні переживання, як правило, не глибокі. На зауваження та заходи психолого-педагогічного впливу реагує позитивно. На профілактичному обліку не перебував.
Згідно довідки оперативної групи ДП «Устинівський виправний центр №37» засуджений ОСОБА_5 конфліктних та боргових відносин з іншими засудженими не має. На оперативно-профілактичному обліку не перебуває, намірів скоїти злочин не виношує, негативних проявів за час перебування в установі з його боку не було.
Згідно строкового трудового договору №72 від 18.10.2017 року засуджений перебуває у трудових відносинах з ДУ «Устинівський виправний центр №37».
Відповідно до довідки, виданої ДУ «Устинівський виправний центр №37» від 20.09.2018 року №952/Шнк, засуджений ОСОБА_5 отримував систематичний дохід у виді заробітної плати із грудня 2017 року по серпень 2018 року.
Відповідно до витягу з протоколу №14 від 13.09.2018 року комісія Устинівського ВЦ №37 по перегляду особових справ засуджених, формально підпадаючих під умовно-дострокове звільнення, та подання матеріалів в суд, постановила клопотати перед судом про застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_5 ..
Згідно витягу з протоколу №9 від 26.09.2018 року засідання районної спостережної комісії при Устинівській районній державній адміністрації, остання постановила клопотати перед районним судом про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 ..
Крім того, за відсутності заперечень засудженого ОСОБА_5 проти оголошення в судовому засіданні наявної в його особовій справі медичної документації про наявні у нього захворювання, що було з`совано судом безпосередньо під час судового розгляду у засудженого в присутності його захисника, судом було досліджено довідку медичної частини Кіровоградської виправної колонії (№6) від 31.07.2017 року, згідно якої засуджений ОСОБА_5 з 17.06.2012 року по 25.06.2012 року знаходився на стаціонарному лікуванні в центральній лікарні м.Кіровоград, діагноз: ОНМК від 11.06.2012 року по ішемічному типу, атеросклероз, помірні бульбулярні порушення, лівобічна геміатаксія. З 15.12.2012 року по 14.05.2013 року перебував на лікуванні з діагнозом ВДТБ. За час перебування в установі за медичною допомогою не звертався, регулярно проходив профілактичний медичний огляд. Обмежено працездатний, заборонена важка фізична праця.
На підставі викладеного, вирішуючи подання ДУ «Устинівський виправний центр №37» про застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_5 суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі; якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п.2 Постанови умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Разом з тим, критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов"язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст.60 КВК України засуджені до обмеження волі залучаються до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, як правило, на виробництві виправних центрів, а також на договірній основі на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності за умови забезпечення належного нагляду за їхньою поведінкою.
Тому поряд із сумлінною поведінкою засуджений має довести також своє виправлення і ставленням до праці, що включає постійну старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи та підвищення кваліфікації.
Згідно матеріалів подання засуджений ОСОБА_5 прибув до ДУ «Устинівський виправний центр №37» 18.10.2017 року та до кінця 2017 року відпрацював лише 8 днів, висновок комісії установи про внесення подання до суду про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 , як особи, яка своєю поведінкою та ставленням до праці довела виправлення, зроблений за результатами засідання від 13.09.2018 року, тобто лише через 11 місяців після прибуття засудженого до установи виконання покарань.
Як вбачається зі змісту подання, ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда від 01.09.2017 року та дослідженої в судовому засіданні особової справи засудженого ОСОБА_5 , останній в місцях позбавлення волі перебуває з 12.07.2011 року, але лише з лютого 2015 року був залучений до праці на деревообробній дільниці в Кропивницькій виправній колонії (№6), де працював у 2015 та 2016 роках. При цьому у 2012, 2013 роках засуджений не був залучений до праці взагалі, у 2014 році періодично залучався до праці в липні та серпні 2014 року, а за період з січня по травень 2017 року знову не працював.
Таким чином, за період часу з 12.07.2011 року (початок перебування засудженого у місцях позбавлення волі) по лютий 2015 року (за виключенням двох місяців, коли отримував заробітну плату), та з 01.01.2017 року по 31.05.2017 року, з 18.10.2017 року по січень 2017 року (з урахуванням 8 відпрацюваних за цей час днів), тобто загалом близько 4 років поведінка засудженого ОСОБА_5 та його ставлення до праці не були сумлінними та зразковими, про що свідчить відсутність за вказаний період залучення засудженого до суспільно-корисної праці під час відбування ним покарання за вироком суду.
Тому з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, в тому числі за обов"язкової постійної старанності у роботі, чесного ставлення до праці. Натомість засуджений ОСОБА_5 протягом всього фактично відбутого ним строку покарання, що становить 7 років 4 місяці 13 днів (без зарахування часу попереднього ув`язнення та часу слідування під вартою за правилами ч.5 ст.72 КК України), близько 4 років не залучався до праці та не виконував на постійній основі роботи, яка за своїм характером та змістом давала б суду підстави зробити висновок про те, що засуджений сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому суд не приймає до уваги при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 зазначені в поясненнях представника ДУ «Устинівський виправний центр №37», а також захисника засудженого, даних ними в судовому засіданні, обставини погіршення стану здоров`я засудженого як додатковий критерій, який має бути врахований судом при вирішенні питання про його умовно-дострокове звільнення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.
Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 28.09.1973 року «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбування покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» (з наступними змінами) звільнення від відбування покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.
Разом з тим, як вбачається з довідки медичної частини Кіровоградської виправної колонії №6 від 31.07.2017 року, засуджений ОСОБА_5 з 17.06.2012 року по 25.06.2012 року знаходився на стаціонарному лікуванні в центральній лікарні м.Кіровоград, діагноз: ОНМК від 11.06.2012 року по ішемічному типу, атеросклероз, помірні бульбулярні порушення, лівобічна геміатаксія. З 15.12.2012 року по 14.05.2013 року перебував на лікуванні з діагнозом ВДТБ. За час перебування в установі за медичною допомогою не звертався, регулярно проходив профілактичний медичний огляд. Обмежено працездатний, заборонена важка фізична праця.
Зі змісту пояснень представника ДУ «Устинівський виправний центр №37», даних в судовому засіданні під час розгляду подання та довідки про отриману засудженим заробітну плату вбачається, що засуджений ОСОБА_5 після прибуття до виправного центру, на підставі укладеного з ним трудового договору, був працевлаштований в установі різноробочим і на даний час продовжує працювати сторожем, тобто виконувана засудженим робота за своїм хаарктером не належить до важкої фізичної праці.
Таким чином, з досліджених судом медичних документів, не вбачається наявності у засудженого тяжкого, хронічного захворювання, встановленого висновком лікарської комісії, яке б перешкоджало подальшому відбуванню ним покарання у виді обмеження волі із залученням до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, а зазначена в довідці заборона засудженому працювати стосується виключно важкої фізичної праці, до якої посада сторожа не належить.

Будь-яких звернень адміністрації ДУ «Устинівський виправний центр №37» у встановленому законом порядку до медичних закладів з метою вирішення питання про можливість продовження відбування засудженим ОСОБА_5 покарання за станом здоров`я матеріали особової справи останнього не містять, і наявність таких звернень не була підтверджена представником виправного центру в судовому засіданні під час розгляду подання.

Крім того, доводи представника ДУ «Устинівський виправний центр №37» та захисника засудженого про необхідність врахування судом під час вирішення подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 стану його здоровя, оскільки наявне в нього захворювання унеможливлює подальше виконання засудженим фізичної роботи, не приймаються судом до уваги при вирішенні подання про застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, оскільки відповідно до п.6 ч.1 ст.537 КПК України наявність у засудженого хвороби, яка перешкоджає подальшому відбуванню ним покарання, є окремою самостійною підставою для звільнення його від покарання в порядку, визначеному законом, натомість при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання одним із головних критеріїв, наявність якого є обов`язковою умовою для застосування ст.81 КК України, є сумлінне ставлення до праці.

Відповідно до п.1 Постанови умовно-дострокове звільнення особи від відбуття покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст.50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.
При оцінці поведінки засудженого ОСОБА_5 , судом приймається до уваги, що сумлінна поведінка, як передумова умовно-дострокового звільнення, - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо. Поведінка засудженого має бути взірцевою для інших засуджених.
На підставі викладеного, з урахуванням досліджених матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд вважає недостатніми підстави вважати, що засуджений ОСОБА_5 має зразкову поведінку, взірцеву для інших засуджених, та довів в повній мірі своє виправлення на час розгляду стосовно нього подання.
При цьому суд також зазначає, що сумлінне виконання засудженим ОСОБА_5 своїх прямих обов`язків, в тому числі передбачених ст.9 КВК України, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення.
Крім того, за змістом ч.2 ст.65 КВК України активна участь засуджених у виховних заходах заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення. Разом з тим, з характеристики засудженого ОСОБА_5 , матеріалів його особової справи та пояснень представника виправного центру, суд не вбачає активної участі засудженого у виховних заходах та суспільному житті виправного центру.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Згідно п.2 Постанови умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Тому вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 суд враховує також і дані про його особу. Судом при розгляді клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, здоров`я особи, громадської безпеки та порядку, а саме: 1) 28.06.1984 року Уманським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.140 КК УРСР (таємне викрадення індивідуального майна громадян (крадіжка)) до 2-х років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна; 2) 14.09.1989 року Уманським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.140 КК УРСР до 3-х років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна; 3) 29.11.1994 року Христинівським районним судом Черкаської області за ст.102 КК України (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження) до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 4) 16.06.1999 року Уманським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.215-3 КК України (угон транспортного засобу) до 10 місяців позбавлення волі; 5) 21.01.2011 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.
Таким чином, засуджений ОСОБА_5 систематично на протязі свого життя, починаючи з 1984 року, вчиняв умисні злочини, за які відбував покарання у виді позбавлення волі в установах виконання покарань - колоніях суворого режиму, однак належних для себе висновків щодо необхідності отримувати заробіток чесною працею без порушення охоронюваного законом права власності громадян не робив, на шлях виправлення не ставав. Єдиний раз, коли за вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2011 року засудженого ОСОБА_5 було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 рік, останній вже через п`ять місяців вчинив особливо тяжкий злочин, передбачений ч.3 ст.187 КК України, - розбій, поєднаний з проникненням в житло потерпілого ОСОБА_7 , 1929 року народження, в домоволодінні якого він раніше тривалий час проживав, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність та стійку антисоціальну спрямованість особистості засудженого ОСОБА_5 ..
За вказаних обставин, з урахуванням особливої тяжкості злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, вчиненого засудженим ОСОБА_5 після застосування судом передбаченого законом заходу, спрямованого на його виправлення без ізоляції від суспільства та реального відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України, поведінки останнього, що за умови здійснення за ним регламентованого контролю та відсутності стягнень, свідчить про наявність процесу позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого, однак за відсутності постійного залучення засудженого до суспільно-корисної праці на протязі всього строку відбування ним покарання, починаючи з 19.06.2011 року, не може свідчити про його виправлення та готовність в достатній мірі до самокерованої правослухняної поведінки на час розгляду стосовно нього подання, суд приходить до висновку про передчасність звернення ДУ «Устинівський виправний центр №37»до суду з поданням про застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення.

При цьому суд вважає, що позитивна характеристика засудженого ОСОБА_5 за час відбування покарання у виправному центрі, його працевлаштування, відсутність конфліктних відносин з іншими засудженими, дотримання санітарно-гігієнічних норм та вимог пожежної безпеки, а також сумлінне виконання своїх прямих обов`язків, в тому числі передбачених ст.9 КВК України, при наявній кримінологічній характеристиці засудженого та строку не відбутого ним покарання, що станом на 02.11.2018 року складає 2 роки 06 місяців 04 дні, навіть за наявності тринадцяти подяк за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, не може свідчити про його трудове перевиховання та виправлення в повній мірі, як того вимагають положення ст.81 КК України, виходячи із неспіврозмірності його поведінки та ставлення до праці під час відбування покарання за останнім вироком суду особливій тяжкості вчиненого ним злочину.
З огляду на викладене, керуючись вимогами правових норм, що регулюють відбування покарання у виді обмеження волі; з урахуванням характеристики засудженого ОСОБА_5 , особливої тяжкості та характеру вчиненого ним злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України; змісту доданих до подання матеріалів; повно та всебічно проаналізувавши дані про особу засудженого та його поведінку за весь період відбування ним покарання; виходячи з того, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально, суд приходить до висновку про недоведеність засудженим ОСОБА_5 свого виправлення та відсутність підстав вважати, що цілі покарання були досягнуті і виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду, у зв`язку з чим подання ДУ «Устинівський виправний центр №37» про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.369, 372, 376, 392, 395, 532, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, - У Х В А Л И В:

В поданні Державної установи «Устинівський виправний центр №37» Міністерства юстиції України про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Устинівського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1