Справа № 314/2259/18
Провадження № 1-в/314/818/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.06.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданнямначальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про встановлення адміністративного нагляду засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Трусово, Каріманський район, Архангельська область, Російська Федерація, громадянина України, освіта професійно-технічна, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

1)04.12.2006 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 286, ст. 75 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
2)18.12.2006 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 187, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі, 10.07.2014 року звільнений по відбуттю строку покарання.
3)23.03.2016 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

По даній справі засуджений: 03.02.2017 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання за ст. 2 ст. 345 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК Україниу вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 4 років 1 (одного ) місяця позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Шевченківького районного суду м. Києва від 03 02.2017 року, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання, покарання, відбуте за вироком Шевченківького районного суду м. Києва від 03.02.2017 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 12.11.2015 року по 30.05.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строк: 12.11.205 року, кінець строку: 24.06.2018 року,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника адміністрації ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

До Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» надійшло подання про встановлення стосовно засудженого ОСОБА_3 після звільнення з місць позбавлення волі адміністративного нагляду за місцем проживання.
Представник адміністрації колонії в судовому засіданні подання адміністрації підтримав, просив задовольнити.

Засуджений в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання, просив суд суворо його не карати та встановити відносно нього мінімальний строк адміністративного нагляду.
Прокурор в судовому засіданні подання підтримав.
Суд, заслухавши учасників процесу,перевіривши матеріали справи, вважає, що подання підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст. 81 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Засада верховенства права, яка лежить в основі кримінального провадження, широко використовується при обґрунтуванні своїх рішень Європейським судом з прав людини. Правові позиції, сформульовані у цих рішеннях, мають обов`язково враховуватися судами України. В результаті тривалого і динамічного тлумачення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд сформулював низку правових положень, які охоплюються верховенством права. Серед них основним є забезпечення права людини на справедливий суд. Це право відповідно до Конвенції та інтерпретації його Європейським судом включає: а) право на гарантований доступ до суду; б) право на законного компетентного і безстороннього суддю; в) право викласти свою позицію в суді; г) право на ефективні засоби юридичного захисту в суді; г) право на справедливий судовий розгляд; д) право на презумпцію невинуватості у кримінальному провадженні; є) право на розумний строк розгляду справи; є) право на відкритий розгляд справи (за винятком обумовлених випадків).

Відповідно до ст. 158 КВК України, адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.
Пунктом б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.
Згідно статті 2 цього ж Закону, завданням адміністративного нагляду є запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2017 року. Початок строк: 12.11.205 року, кінець строку: 24.06.2018 року. Підлягає звільненню від відбування покарання по відбуттю строку покарання.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 за час перебування в місцях позбавлення волі зарекомендував себе наступним чином: вимоги режиму відбування покарання порушував, за що має 3 стягнення, останнє з яких не зняте і непогашене у встановленому законом порядку, на виробництві установи не працевлаштований, не завжди дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом, до виконання робіт із благоустрою колонії ставиться не завжди сумлінно, але виконує їх, не приймає участі в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, не бере участі в роботі самодіяльних організацій, перебуває на обліку як злісний порушник режиму відбування покарання, крім того раніше неодноразово судимий за умисні злочини, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить висновку, що стосовно ОСОБА_3 слід встановити адміністративний нагляд строком на 1 рік, з застосуванням обмежень, передбачених ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі».
Керуючись ст. 3, ст.ст. 4, 5, 6, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд особами звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 року, -

п о с т а н о в и в :

Подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про встановлення адміністративного нагляду задовольнити частково.

Встановити адміністративний нагляд стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після його звільнення з місць позбавлення волі, строком на 1 (один) рік, обчислюючи цей строк з 11.06.2018 року, і застосувавши при цьому наступні обмеження:

1) заборона виходу з будинку (квартири) в період с 23 години 00 хвилин до 5 годин 00 хвилин наступного дня;

2) заборона виїзду за межі району (міста) за місцем проживання на строк більше, ніж 2 доби;

3) реєстрація в органах поліції 2 рази на місяць.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

11.06.2018