Номер провадження: 11-сс/785/913/18
Номер справи місцевого суду: 500/2276/18, 1-кс/500/690/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_6 про поновлення процесуального строку на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.05.2018 року, якою відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Озерне Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч.2 ст. 15, п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК Українивідмовлено в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відносно нього застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України строком до 13.06.2018 року.

15.05.2018 року на електронну адресу Апеляційного суду Одеської області від прокурора ОСОБА_6 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить скасувати вищевказану ухвалу слідчого судді та застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Ухвалою судді-доповідача від 15.05.2018 року апеляційна скарга повернута прокурору з тих підстав, що вона не відповідає вимогам ст. 396 КК України, оскільки вона подана не в письмовому, а в електронному вигляді, до того ж апеляційна скарга не містить у собі особистого підпису прокурора ОСОБА_6 , який її подав, а лише її сканер та до неї не додані її копії.
18.05.2018 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 , подана ним поштою, яка ухвалою судді-доповідача від 21.05.2018 року йому повернута з підстав того, що апеляційна скарга подана поза межами строку апеляційного оскарження та прокурором не ставиться питання про поновлення процесуального строку.
Крім того, 18.05.2018 року, поштою, прокурор ОСОБА_6 втретє подав апеляційну скаргу, яка надійшла до апеляційного суду 24.05.2018 року, до якої прокурор також додав клопотання про поновлення процесуального строку, посилаючись на те, що вперше засобами електронного зв`язку він подав апеляційну скаргу у передбачений строк, а саме 14.05.2018 року, а на наступний день 15.05.2018 року направив її засобами поштового зв`язку, на підставі чого просить поновити строк на подачу апеляційної скарги.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_6 доводи клопотання підтримав, просив поновити пропущений процесуальний строк, захисник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання категорично заперечував.

Заслухавши доповідача, сторони кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Окрім того, ст. 395 КПК України передбачено, апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч.3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що при розгляді клопотання слідчого в суді 1-ої інстанції були присутніми : слідчий ОСОБА_9 , прокурор ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_7 ..

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ухвали слідчого судді була оголошена 09.05.2018 року (а.п. 41-43).

При цьому, прокурор ОСОБА_6 був присутнім в судовому засіданні, а отже достеменно знав про суть прийнятого слідчим судею рішення, копію ухвали отримав в той же день, але апеляційну скаргу до апеляційного суду засобами поштового зв`язку подав лише 15.05.2018 року, тобто поза межами п`ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Що стосується доводів прокурора про те, що апеляційна скарга датована ним 14.05.2018 року та була в той же день направлена до апеляційного суду електронною поштою, що, на його думку, є належним поданням апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до ухвали апеляційного суду від 15.05.2018 року, апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 зареєстрована в апеляційному суді 15.05.2018 року та в той же день, на підставі ухвали судді-доповідача повернута прокурору, зокрема, з підстав того, що подана ним апеляційна скарга не відповідає вимогам наказу ДСА України від 23.03.2017 № 367 «Про проведення дослідної експлуатації підсистеми «Електронний суд» в пілотних судах», оскільки електронні документи можуть бути подані Користувачем до суду лише після реєстрації його в Підсистемі.
Вказані обставини, за відсутності особистого підпису особи на апеляційній скарзі, є перешкодою длярозгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції, в зв`язку з чим апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської областівід 09.05.2018 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , повернена особі, що її подала.

Таким чином, датована прокурором 14.05.2018 року апеляційна скарга вважається не поданою. При цьому колегія суддів зауважує, що належним чином, а саме засобами поштового зв`язку прокурором повторно апеляційна скарга подана 15.05.2018 року, а теперішня скарга подана ним втретє 18.05.2018 року, тобто поза межами процесуального строку.

Звертаючись з апеляційною скаргою та клопотанням, в якому порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, прокурор, окрім наведених обставин, не надав будь-яких доказів про наявність у нього перешкод у реалізації свого права на оскарження ухвали суду в установлений законом строк.

При цьому, апеляційний суд враховує те, що з моменту оголошення повного тексту ухвали слідчого судді 09.05.2018 року до 18.05.2018 року, були робочими днями та прокурор не був позбавлений можливості подати до апеляційного суду апеляційну скаргу у передбачений законом п`ятиденний строк.

Таким чином, апеляційна скарга подана прокурором до апеляційного суду через поштове відділення 18.05.2018 року, тобто через дев`ять днів з моменту постановлення ухвали слідчого судді.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що повторно подана прокурором ОСОБА_6 апеляційна скарга, яка повернута ухвалою судді-доповідача від 21.05.2018 року з підстав її подання поза межами строку апеляційного оскарження та прокурором не порушенням питання про поновлення процесуального строку також апелянтом не підписана (а.п. 49-52).
Докази, які б могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, в матеріалах справи відсутні.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 2 постанови Верховного Суду України по справі № 5-103 кс-15 від 1 жовтня 2015 року, яке згідно із ч.3 ст. 458 КПК України є обов`язковим для виконання для всіх судів загальної юрисдикції, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Таким чином, перевіривши зазначені обставини, колегія суддів вважає, що підстав для поновлення строку на подачу апеляційної скарги, поданої прокурором не має, оскільки ним не зазначені поважні причини пропуску процесуального строку на оскарження ухвали слідчого судді, оскільки прокурор при розгляді справи в суді 1-ої інстанції був присутнім, як і при оголошенні ухвали.

Відповідно до припису п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, а суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 117, 370, 395, 399, 405, 419, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_6 про поновлення процесуального строку на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.05.2018 року, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч.2 ст. 15, п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК Українивідмовлено в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення до Верховного суду, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні, в той же строк з моменту її отримання.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3