печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі представника третьої особи, якій належить майно, ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою представника третьої особи, якій належить майно, ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого слідчого управління Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000214 від 07 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

26.09.2018 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга представника третьої особи, якій належить майно, ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 27.09.2018, на бездіяльність слідчого слідчого управління Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000214 від 07 квітня 2017 року.
В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 11.09.2018, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2018, здійснено обшук в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належного на праві власності (1/6 частка) ОСОБА_6 , під час якого вилучено речі та документи, що не входили до переліку, щодо яких було прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення вказаною ухвалою слідчого судді та на яке в подальшому не було накладено арешт, а відтак вилучене майно підлягає поверненню його законному володільцю.
Представник третьої особи, якій належить майно, ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити, з підстав наведених у ній.
Слідчий, бездіяльність якого є предметом оскарження, до судового засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження, їх процесуальних прав на участь у розгляді цього провадження в суді, ураховуючи принцип диспозитивності кримінального провадження, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутність слідчого/прокурора.
Заслухавши позицію представника заявника щодо скарги, вивчивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.
За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000214 від 07.04.2017, за підозрою ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України.
28.08.2018 р. ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належного на праві власності (1/6 частка) ОСОБА_6 , з метою встановлення і вилучення наступних предметів, а саме: первинні фінансово-господарські та бухгалтерські документи фінансово-господарської діяльності ФОП « ОСОБА_3 », по взаємовідносинам із ПП «Студія Пілот» та ТОВ ТВК «Пілот Продакшн», та по взаємовідносинах з іншими суб`єктами господарювання за період з 2014 по квітень 2017 року (договори з усіма змінами, доповненнями (додатками); специфікації; акти прийому-передачі; накладні; податкові накладні; рахунки-фактури; платіжні доручення; книги обліку придбання та продажу товарів, надання послуг, виконання робіт; реєстри виданих та отриманих податкових накладних,); банківські документи зазначених підприємств (банківські картки із зразками підписів, документи, на підставі яких, відповідно до вимог інструкцій Національного банку України, було відкрито рахунки зазначених вище суб`єктів господарювання; довіреності на право користування (розпорядження) банківськими рахунками; заяви на зняття грошових коштів (переведення на корпоративний рахунок); грошові чеки; доручення на отримання коштів; договори щодо розрахунково-касового обслуговування та надання послуг «клієнт банк» з зазначенням місця встановлення, заявок на надання зазначеної послуги; ключі доступу до системи «клієнт банк», роздруківки руху коштів та інші); договори придбання рухомого та нерухомого майна (свідоцтва про право власності на рухоме та нерухоме майно); комп`ютери, ноутбуки, сервери, планшети, електронні носії інформації (жорсткі диски, флеш-накопичувачі, диски тощо) з інформацією щодо фінансово-господарських операцій зазначених підприємств та фізичних осіб; мобільні термінали (мобільні телефони) систем зв`язку, які використовувалися під час незаконної діяльності; а також зіпсовані документи; чисті аркуші або бланки документів з відбитками печаток; документи з чорновими рукописними та друкованими записами; блокноти; робочі зошити; документи з вільними зразками почерку та підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

11.09.2018 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді проведено обшук в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належного на праві власності (1/6 частка) ОСОБА_6 , під час якого вилучено речі та документи, які належать заявнику.
Встановлено, що в ухвалі слідчого судді від 28.08.2018, якою надано дозвіл на проведення обшуку, прямо вказано та надано дозвіл на відшукання та вилучення мобільних терміналів, які у скарзі адвокат просить суд зобов`язати слідчого повернути.
Відтак, вилучений мобільний термінал, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.
Що стосується повернення іншого майна, що зазначено в протоколі обшуку, то слідчий суддя вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає, як така, що не конкретизована та відповідно належним чином не обґрунтована.
За вказаних обставин, під час судового розгляду даної скарги за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності заявника обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав заявників та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог, а відтак вимоги скарги слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 39, 234236, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу представника третьої особи, якій належить майно, ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого слідчого управління Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000214 від 07 квітня 2017 року залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1