Справа № 555/250/18
Номер провадження 1-кп/555/87/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 рокум.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Березнівського районного суду Рівненської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 02 січня 2018 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Березне, Рівненської області, громадянина України, одруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку немає, не депутата, невійськовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 20.09.2016 року за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.15 та ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки, вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 13.02.2018 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин, які не виконав, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,-
- розгляд кримінального провадження відбувся за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілих, адвоката ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він будучи вироком від 20.09.2016 року засудженим Березнівським районним судом Рівненської за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.15 та ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим терміном 3 роки, та будучи 12.04.2017 року повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України (вироком від 13.02.2018 року засуджений Березнівським районним судом Рівненської за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин, які не виконав) на шлях виправлення не став та 18 грудня 2017 року близько 08.00 год. ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власника, шляхом вільного доступу, перебуваючи в господарстві ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , таємно з корисливих мотивів, повторно, вчинив крадіжку велосипеду марки «Минск» вартістю 792,00 гривень, який знаходився в приміщенні дровітні, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, (крадіжка) вчиненими повторно ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеними і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні та дав детальні показання про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину та показав, що він дійсно 18 грудня 2017 року шляхом вільного доступу, перебуваючи в господарстві ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , вчинив крадіжку велосипеду марки «Минск», який в подальшому здав в ломбард. У вчиненому розкаюється, просив вибачення у потерпілого, просив суворо не карати та врахувати його каяття при обранні покарання. Вину визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтвердив обставини вчинення злочину, зазначені у даному вироку.
Як слідує з показань потерпілого ОСОБА_6 , 18 грудня 2017 року ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю власника, шляхом вільного доступу, перебуваючи в його господарстві, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , вчинив крадіжку велосипеду марки «Минск» вартістю 792,00 гривень. Претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має, просив призначити покарання згідно закону, суворо не карати.
Вказані показання потерпілого ОСОБА_6 узгоджуються із отриманими в судовому засіданні доказами вини ОСОБА_3 , а відтак, суд оцінює їх, як достовірні показання у справі.
Таким чином, в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України було надано показання, щодо вчинення ОСОБА_3 , злочину, підтверджено час, місце, спосіб вчинення злочину, підтверджено предмети викрадення та суму заподіяних збитків.
Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він будучи вироком від 20.09.2016 року засудженим Березнівським районним судом Рівненської за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.15 та ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки, та будучи 12.04.2017 року повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України (вироком від 13.02.2018 року засуджений Березнівським районним судом Рівненської за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин, які не виконав) на шлях виправлення не став та 19 грудня 2017 року приблизно о 16.00 год. ОСОБА_3 , умисно, протиправно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою неправомірного збагачення за рахунок інших осіб, шляхом вільного доступу, перебуваючи в господарстві ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою по АДРЕСА_2 , вчинив крадіжку велосипеду марки «TDS palermo», який знаходився на подвір`ї, поблизу будинку, що належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_3 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 1974 гривень.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеними і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні та дав детальні показання про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочинів та показав, що він дійсно 19 грудня 2017 року приблизно о 16.00 год. шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку велосипеду марки «TDS palermo», який знаходився на подвір`ї поблизу будинку, що належить ОСОБА_7 , який в подальшому здав в ломбард. У вчиненому розкаюється, просив вибачення у потерпілого, просив суворо не карати та врахувати його каяття при обранні покарання. Вину визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 підтвердив обставини вчинення злочину, зазначені у даному вироку.
Як слідує з показань потерпілого ОСОБА_7 , 19 грудня 2017 року приблизно о 16.00 год. ОСОБА_3 , вчинив крадіжку велосипеду марки «TDS Palermo», чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 1974 гривень, велосипед здав в ломбард, у зв`язку із чим потерпілий змушений був викупити вказаний велосипед в ломбарді. Просив призначити покарання згідно закону, суворо не карати, та відшкодувати йому матеріальну шкоду, цивільний позов задоволити.
Вказані показання потерпілого ОСОБА_7 узгоджуються із отриманими в судовому засіданні доказами вини ОСОБА_3 , а відтак, суд оцінює їх, як достовірні показання у справі.
Таким чином, в судовому засіданні потерпілим за ч.2 ст. 185 КК України було надано показання, щодо вчинення ОСОБА_3 злочину, підтверджено час, місце, спосіб вчинення злочину, підтверджено предмети викрадення та суму заподіяних збитків.
Суд вважає показання потерпілих достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою, не суперечать одне одному. Підстав для обмовляння обвинуваченого потерпілими в судовому засіданні не встановлено. Суд також враховує, що потерпілі давали свої покази під присягою та будучи попередженими про відповідальність за дачу неправдивих свідчень.
Окрім показань обвинуваченого, потерпілих, вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України також підтверджується наступними доказами, які були досліджені в судовому засіданні: зокрема протоколом огляду предмету від 03.01.2018р. (к.п. а.с.14-16), протоколом огляду місця події від 03.01.2018р. (к.п. а.с.18-25), висновком експертного заключення з оцінки рухомого майна від 15.01.2018р., де зазначено, що середня ринкова вартість, бувшого у використанні велосипеда «TDS Palermo» на момент вчинення злочину становить 1974 грн., (к.п. а.с.30-34), протоколом огляду предмету від 08.01.2018р. (к.п. а.с.65-67), висновком експертного заключення з оцінки рухомого майна від 15.01.2018р., де зазначено, що середня ринкова вартість, бувшого у використанні «МВЗ Минск» на момент вчинення злочину становить 792 грн., (к.п. а.с.69-73).

Оцінюючи досліджені в справі і викладені в цьому вироку докази, в результаті їх всебічного, повного і об`єктивного дослідження, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_3 доведена повністю та об`єктивно.

Суд вважає, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В п.19 ч.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996р. " Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя " зазначається, що згідно ст. 62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально - процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Так, в судовому засіданні не здобуто жодних даних, що докази були отримані незаконним шляхом чи з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини,чи не уповноваженою наце особою, чи з іншими порушеннями, передбаченими процесуальним законом.

Оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що стороною обвинувачення доведено як подію кримінального правопорушення, так і те, що вказане кримінальне правопорушення вчинено саме обвинуваченим ОСОБА_3 .

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд в дотримання вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Суд призначаючи ОСОБА_3 покарання враховує обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та обтяжують покарання, рецидив злочинів. Також суд враховує думку потерпілих, просили суд суворо не карати.
При обранні виду та міри покарання ОСОБА_3 суд враховує те, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та є раніше судимим, вчинив злочин перебуваючи на іспитовому строку.
Враховуючи обставини справи і особу обвинуваченого суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без відбування покарання у кримінально-виконавчій установі, а зважаючи на те, що по справі встановлено декілька обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією інкримінованого йому злочину.
Судом встановлено, що відповідно до вироку Березнівського районного суду Рівненської області від 20.09.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15 та ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України і призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки, вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 13.02.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин, які останній не виконав.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив нові злочини після постановлення вироку від 20.09.2016 року, під час іспитового строку.

Вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 80 годин громадських робіт

Суд рахує за потрібне призначити покарання на підставі ч. 4 ст.70 КК України, з врахуванням не відбутого покарання за вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2018 року у виді 80 годин громадських робіт, що згідно вимог п. г) абз. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 10 дням позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворішим.

Також, відповідно до ч.1 ст.71 Кримінального кодексу України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до положень п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", у разі вчинення засудженим під час іспитового строку нового злочину, суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст. 71, 72 КК України.

За таких обставин, остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити із врахуванням приписів ст. 71 КК України.

Потерпілим ОСОБА_7 в кримінальному провадженні пред`явлено позов про стягнення з обвинуваченого 700 (сімсот) грн. 05 коп. матеріальної шкоди.
Враховуючи, що обвинувачений визнав позов потерпілого в повному обсязі, суд вважає за можливе вказаний позов задовольнити.
Потерпілим ОСОБА_6 в кримінальному провадженні пред`явлено позов про стягнення з обвинуваченого 253 (двісті п`ятдесят три) грн.. 25 коп. матеріальної шкоди.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 подав письмову заяву, в якій просив його цивільний позов залишити без розгляду.
Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні (процесуальні витрати) відсутні.
Речові докази у справі, а самевелосипед марки «Минск», велосипед марки «TDS palermo», відповідно до вимог ст.100 КПК України, повернути власникам.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України, з врахуванням не відбутого покарання за вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2018 року у виді 80 годин громадських робіт, що згідно вимог п. г) абз. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 10 дням позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворішим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_3 призначити на підставі ч.1 ст.71 Кримінального кодексу України з врахуванням вироку Березнівського районного суду Рівненської області від 20.09.2016 року, за яким ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст.15 та ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, шляхом часткового складання покарань у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_3 запобіжний захід - тримання під вартою і взяти його під варту із зали суду.

Строк покарання рахувати з 31 травня 2018 року.
Вирок в частині обрання запобіжного заходу передати до негайного виконання в Березнівське ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України задоволити.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 700 (сімсот) грн.05 коп.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України залишити без розгляду.
Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні (процесуальні витрати) відсутні.
Речові докази у справі, а саме велосипед марки «Минск», велосипед марки «TDS palermo», відповідно до вимог ст.100 КПК України, повернути власникам.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Березнівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1