АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ГОРОДА КИЕВА
Справа № 11-сс/796/2077 /2018 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 591 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року колегія суддів судової палати по розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

особи щодо якої прийнято

рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року,
В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Який розшукується правоохоронним органами Російської Федерації, до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичної передачі (екстрадиції) компетентним органам Російської Федерації строком на 60 днів, тобто до 24 травня 2018 року включно, але не більше ніж до дванадцяти місяців.

Згідно ухвали слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для тримання ОСОБА_9 під вартою, оскільки застосування до нього екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу і фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації є єдиним достатнім для запобігання можливих спроб ОСОБА_9 сховатися з метою уникнення його передачі правоохоронним органам Російської Федерації.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_10 подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.03.2018 року, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання щодо перевірки наявності підстав для подальшого тримання під вартою та забезпечення видачі особи (екстрадицій ний арешт) у відношенні ОСОБА_9 відмовити.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу посилається на те, що наявність існування ризику переховування ОСОБА_9 не доведено, а також слідчим суддею належним чином не враховано, що останній не може перетнути кордон України, оскільки перебуває у базі розшуку Інтерпол. Крім того, ОСОБА_9 має ряж тяжких захворювань, зокрема переломи нижніх кінцівок, рак 3 ступеня та туберкульоз. Також, захисник звертає увагу колегії суддів, що ОСОБА_9 звернувся до Міграційної служби України із заявою про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про що 22.01.2018 року йому видана відповідна довідка про звернення за захистом в Україні №008785.

Захисник ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.03.2018 року, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання щодо перевірки наявності підстав для подальшого тримання під вартою та забезпечення видачі особи (екстрадицій ний арешт) у відношенні ОСОБА_9 відмовити та звільнити його з-під варти в залі суду.

Вказує на те, що вже сплинув строк давності для притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності та звертає увагу колегії суддів апеляційного суду на стан здоров`я підозрюваного.

За аналогічних доводів та підстав захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.03.2018 року, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді, думку захисників та ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих матеріалів, у провадженні правоохоронних органів Російської Федерації перебуває кримінальна справа №704188, порушена 16.12.2008 стосовно громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_9 , за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 Кримінального кодексу Російської Федерації.

04.04.2009 року ОСОБА_9 притягнуто як обвинуваченого за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 Кримінального кодексу Російської Федерації.

28.12.2010 слідчим СУ при УВС Красносільського району Санкт-Петербурга ОСОБА_9 оголошено у міжнародний розшук.

Постановою Красносільського районного суду Санкт-Петербурга від 10.07.2017 стосовно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Рішенням цього ж суду від 18.07.2017 року визначено рахувати строк тримання ОСОБА_9 під вартою з часу його екстрадиції на територію Російської Федерації.

26.10.2017 працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України, в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України затримано ОСОБА_9

27.10.2017 року ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області в порядку ст. 583 КПК України до ОСОБА_9 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу.

29.11.2017 отримано запит компетентного органу Російської Федерації про видачу ОСОБА_9 для притягнення до кримінальної відповідальності.

01.12.2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до ОСОБА_9 застосовано екстрадиційний арешт.

30.01.2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк естрадиційного арешту ОСОБА_9 продовжено до 29.03.2018 року включно.

26.03.2018 року перший заступник прокурора Київської області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про перевірку наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_9 під вартою до забезпечення його видачі (естрадиційний арешт) компетентним органам Російської Федерації.

26.03.2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва клопотання прокурора було задоволено та визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Який розшукується правоохоронним органами Російської Федерації, до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичної передачі (екстрадиції) компетентним органам Російської Федерації строком на 60 днів, тобто до 24 травня 2018 року включно, але не більше ніж до дванадцяти місяців.

Правовідносини між Україною та Російською Федерацією щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року та Конвенцією про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам 1993 року, які є чинними для обох держав.

Згідно ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. Відповідно до п. 10 даної статті екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Крім того, відповідно до ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року (ратифікована Україною 29 травня 1997 року)" постанова про утримання під вартою" означає будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду першої інстанції, а також журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для продовження щодо ОСОБА_9 екстрадиційного арешту перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний ОСОБА_9 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані обставини справи, на підставі яких було прийнято рішення про продовження щодо ОСОБА_9 екстрадиційного арешту, які мають значення при вирішенні питання продовження запобіжного заходу до вирішення прокуратурою Київської області питання про видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Російської Федерації, на строк не більше дванадцяти місяців.

При постановленні ухвали слідчим суддею дотримані вимоги норм КПК України, Конвенції про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про наявність підстав для продовження екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_9 виходячи з тих обставин, що 04.04.2009 року ОСОБА_9 притягнуто як обвинуваченого за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 Кримінального кодексу Російської Федерації та постановою Красносільського районного суду Санкт-Петербурга відносно ОСОБА_9 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за вчинення злочину, який відповідає ч. 3 ст. 190 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше одного року, а також, що отримано запит компетентного органу Російської Федерації про видачу останнього для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину на території держави і проведення екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_9 , при цьому врахувавши характеризуючі дані про його особу, тяжкість вчиненого злочину, що свідчить про наявність реального ризику, що вказана особа, перебуваючи на волі може переховуватися від компетентних органів як України, так і іноземної держави.

Крім того, колегія суддів, погоджується з висновками, які викладені в ухвалі слідчого судді, а саме те, що слідчий суддя, під час розгляду вказаного клопотання, не досліджує питання про винуватість особи і не перевіряє законність рішень прийнятих компетентними органами інших іноземних держав, а лише перевіряє наявність підстав, достатніх для застосування чи продовження щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив компетентний орган держави відносно ОСОБА_9 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Приймаючи рішення про продовження щодо ОСОБА_9 саме такого запобіжного заходу слідчим суддею, враховано наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема щодо можливості останнього ухилятися як від компетентних органів України, так і від компетентних органів іноземної держави, та обґрунтовано прийнято рішення про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризику, передбаченому ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків, а відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.
Строк давності притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності не закінчився, а тому посилання захисників в апеляційних скаргах на цю обставину спростовуються наданими матеріалами провадження.

Доводи захисників щодо не врахування слідчим суддею стану здоров`я ОСОБА_9 , як вважає апеляційний суд також не заслуговують на увагу, оскільки при постановленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно досліджено всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку дії застосованого екстрадиційного арешту.

Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання прокурора, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до остаточного висновку про те, що в клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні обставини та законні підстави, при наявності яких щодо ОСОБА_9 не можливе продовження екстрадиційного арешту, а тому апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах ОСОБА_9 , задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 10 КК України, ст.ст. ст.ст. 309, 375, 376, 404, 405,422, 583, 584 КПК України, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року, якою визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Який розшукується правоохоронним органами Російської Федерації, до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичної передачі (екстрадиції) компетентним органам Російської Федерації строком на 60 днів, тобто до 24 травня 2018 року включно, але не більше ніж до дванадцяти місяців залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

____________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4