Справа № 204/5524/18
Провадження № 1-кп/204/574/18
У Х В А Л А
05 вересня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_4 , обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
30.07.2018 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
31 липня 2018 року по кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
Прокурор вважав можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки він відповідає вимогам КПК України. Також пояснив, що хоча час безпосереднього вчинення кримінального правопорушення й не зазначений в акті але мається на увазі, що між моментом виникнення умислу у обвинуваченого та моментом вчинення злочину пройшов незначний проміжок часу.
Обвинувачений не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає, що призначити кримінальне провадження до судового розгляду неможливо, а обвинувальний акт підлягає поверненню з наступних підстав.
У відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам Кримінально процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). Крім того, в ньому повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті ) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення за кожним епізодом обвинувачення та щодо кожного обвинуваченого.
Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, його роль у вчиненні злочину; вид та розмір матеріальної шкоди спричиненої вчиненням кримінального правопорушення. Зазначені данні повинні бути викладені в формулюванні обвинувачення з іншими кваліфікуючими ознаками вчиненого кримінального правопорушення.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Згідно ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.
З наведеного слідує, що обвинувачення має бути викладено чітко і конкретно.
Як вбачається з обвинувального акту, останній містить тільки викладені фактичні обставини справи і прокурор не виклав конкретизованого формулювання обвинувачення, а саме не вказав час та місце скоєння кримінального правопорушення.
Суд не може прийняти до уваги пояснення прокурора, що хоча час безпосереднього вчинення кримінального правопорушення й не зазначений в акті але мається на увазі, що між моментом виникнення умислу у обвинуваченого та моментом вчинення злочину пройшов незначний проміжок часу, оскільки формальний підхід до вирішення питання щодо винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення застосований бути не може, на що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував у своїх рішеннях та наводив низку мінімальних критеріїв цього. У тому числі зразкова ретельність та оперативність (п. 44 рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», п. 80 у справі «Гордієнко проти України».
Воно не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки обґрунтовані (п. 131 рішення у справі «Начова та інші проти Болгарії», п. 67 рішення у справі «Шевченко проти України»).
Крім того, суд зазначає, що момент виникнення умислу на вчинення кримінального правопорушення та момент вчинення кримінального правопорушення не є тотожними поняттями оскільки часто між ними існує значний проміжок часу, який може вимірюватися годинами або днями.
У відповідності до кримінально-процесуального законодавства України судовий розгляд справи проводиться у межах висунутого особі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті і законом передбачена можливість прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду справи по суті тільки у разі встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Як вбачається з вимог ст. 374 КПК України суд у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою зазначає формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнано судом недоведеним; а в разі визнання особи винуватою формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
В рішенні від 25.07.2000 року у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має право бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту»; «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення». Таким чином надання у кримінальній справі повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду в тлумаченні ст.6 Конвенції.
У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального злочину, має як найменш таке право: бути негайно і детально поінформованою зрозумілою для неї мовою про характер і причину обвинувачення проти неї.
Вказані недоліки обвинувального акту, його не конкретність та неповнота, порушують право обвинуваченого, передбачене ст. 42 КПК України, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення він обвинувачується, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист, чим істотно порушується право на захист обвинуваченого.
У відповідності до ст. ст. 409, 412 КПК України безумовною підставою для скасування будь-якого рішення суду першої інстанції обвинувального чи виправдувального вироків є порушення права на захист обвинуваченого, яке полягає в тому числі у відсутності конкретизованого формулювання обвинувачення у вироку суду.
Тому виходячи з того, що суд повинен забезпечити реалізацію права на захист обвинуваченому як під час судового розгляду справи так і під час підготовчого судового засідання суд приходить до висновку про повернення обвинувального акту з додатками з наведених підстав прокурору.
На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним обвинувальний акт та додатки до нього повернути прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам Кримінально процесуального права.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 372, 376 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1