16.07.2018 Єдиний унікальний № 371/1234/17
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кп/371/20/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке 26 серпня 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000421, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шандра Миронівського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не депутата, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, відповідно до ст. 89 Кримінального кодексу України раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що 26 серпня 2017 року у період часу з 11 години 30 хвилин по 12 годину 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи з дозволу ОСОБА_6 на території домоволодіння останнього, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , побачив транспортний засіб марки «ЗАЗ-DAEWOO» моделі «Т13110», номерний знак НОМЕР_1 , з ключами в замку запалювання, який на праві власності належить ОСОБА_5 .
З метою послухати музику в салоні автомобіля ОСОБА_4 через незамкнені передні пасажирські дверцята сів на переднє пасажирське сидіння цього автомобіля та включив автомагнітолу. В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння зазначеним автомобілем з метою тимчасового використання на власну користь поза волею його власника, а саме для поїздки в магазин щоб придбати алкогольні напої.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно поза волею власника та користувача транспортного засобу, протиправно, таємно, шляхом вільного доступу, перебуваючи в середині автомобіля марки «ЗАЗ-DAEWOO» моделі «Т13110», номерний знак НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 , використовуючи ключі від замка запалення, які знаходилися у замку запалення, здійснив запуск двигуна автомобіля, встановивши контроль над транспортним засобом.
У послідуючомуОСОБА_4 , відчинив ворота домоволодіння та поїхав в напрямку села Тулинці Миронівського району Київської області, тобто вчинив незаконне заволодіння цим транспортним засобом.
Рухаючись по автодорозі між селами Шандра та Тулинці Миронівського району в межах села Шандра, на відстані 300 метрів від дорожнього знаку «Кінець населеного пункту», ОСОБА_4 не впорався з керуванням і допустив з`їзд вказаним автомобілем на узбіччя дороги, внаслідок чого автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO» моделі «Т13110» номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд провів судовий розгляд провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, вивченням матеріалів, що характеризують особистість обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, при цьому показав, що дійсно в серпні 2017 року він побачив автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO» моделі «Т13110» номерний знак НОМЕР_1 . Сівши до автомобіля щоб послухати музику, вирішив поїхати в магазин придбати алкогольні напої, при цьому дозволу від власника автомобіля він не мав. По дорозі в село Тулинці не впорався з керуванням і допустив з`їзд на узбіччя дороги, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні дав покази, що автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO» моделі «Т13110» номерний знак НОМЕР_1 є його приватною власністю. Він в серпні 2017 року надав цей автомобіль у користування своєму знайомому ОСОБА_6 . Про те, що автомобіль знайшли пошкодженим біля села Тулинці Миронівського району Київської області він дізнався від знайомих та працівників поліції. Під час проведення слідства, йому стало відомо, що автомобіль викрав обвинувачений, який на момент розгляду справи не відшкодував йому збитки за пошкоджене авто.

З огляду на зазначене, а також те, що обвинувачений визнав факт вчинення ним злочину за обставин, зазначених у обвинувальному акті, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України як незаконне заволодіння транспортним засобом кваліфіковано правильно, його вина у вчиненні зазначеного злочину доведена належними та допустимими доказами.
При розгляді даної справи судом було детально вивчено та проаналізовано докази, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема:
Згідно довідки нарколога Миронівської центральної районної лікарні, обвинувачений на диспансерному обліку в лікаря нарколога не перебував та не перебуває, за медичною допомогою не звертався (а. с. 120).
Відповідно до довідки психіатра Миронівської центральної районної лікарні, обвинувачений на диспансерному обліку в лікаря психіатра не перебував та не перебуває, за медичною допомогою не звертався (а. с. 121).
Відповідно до довідки Миронівської районної ради Київської області від 28 серпня 2017 року № 01-23-444, обвинувачений не являється депутатом Миронівської районної ради VІІ скликання (а.с. 122).
Відповідно до довідки Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області від 27 серпня 2017 року № 322, обвинувачений не являється депутатом Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області (а.с. 118).
Відповідно до вимоги про судимість від 28 серпня 2017 року № 6340/109/1011/02-17, обвинувачений в минулому притягувалася до кримінальної відповідальності (а. с. 123-124).
Відповідно до характеристики виконавчого комітету Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області від 27 серпня 2017 року № 17, обвинувачений характеризується посередньо, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя (а.с. 117).
Під час розгляду кримінального провадження, судом не встановлено обставин, які, у відповідності до ст. ст. 36-49 Кримінального кодексу України, виключають злочинність діяння обвинуваченого, а також підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачених ст. ст. 44-49 Кримінального кодексу України.
Крім того, під час розгляду справи, судом не встановлено обставин, які свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого примусового лікування, а також обставин, які свідчать про те, що обвинувачений вчинив вищезазначений злочин у стані не осудності чи обмеженої осудності.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
У відповідності до ст. ст. 65, 66 Кримінального кодексу України суд вважає можливим визнати щире каяття та активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину - обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.
У відповідності до ст. ст. 35, 65, 67 Кримінального кодексу України суд вважає можливим визнати вчинення обвинуваченим злочину у стані алкогольного сп`яніння обставиною, що обтяжує його покарання за скоєне.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, сприяння розкриттю злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі із звільненням його від реального відбуття покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 Кримінального кодексу України, та покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні слід покласти на ОСОБА_4 .
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді 3 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк у 2 роки.
Згідно п. п 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави Україна 1237,00 (одну тисячу двісті тридцять сім) гривень процесуальних витрат, за проведення судової товарознавчої експертизи.
Після набрання вироком законної сили скасувати арешт накладений ухвалами слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 30 серпня 2017 року.
Речові докази: автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO» моделі «Т13110», номерний знак НОМЕР_1 , ключі від автомобіля, сервісну книжку, після набрання вироком законної сили вважати повернутими володільцю;
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілому.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1