Провадження №1-кс/760/7561/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 , участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на постанову прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 16 січня 2018 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002989 від 24.10.2016, -

ВСТАНОВИВ :

30.05.2018 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову від 16.01.2018 прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №00002989 від 24.10.2016.
В обґрунтування поданої скарги посилається на те, що 16.01.2018 прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 була винесена постанова про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №00002989 від 24.10.2016.на підставі п. 3 ч. 1, ч.4 ст. 280 КПК України, яка мотивована необхідністю виконання процесуальних дій в межах міжнародного співробітництва низки іноземних держав.

Зазначає, що вказана постанова у порядок та строк передбачений КПК України стороні захисту та підозрюваному направлена не була.

Ознайомившись зі змістом вказаної постанови, яка була отримана стороною захисту лише 29.05.2018, заявник вважає, що вказана постанова винесена з порушенням норм, як КПК України, так і міжнародного права та свідчить про порушення стороною обвинувачення прав підозрюваного ОСОБА_4 щодо розумних строків досудового розслідування.

Зазначив, що 24.10.2016 матеріали стосовно підозрюваного ОСОБА_4 були виділене в окреме провадження за №00002989, підозра його підзахисному повідомлена 29.09.2016.
14.12.2017 Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002989 від 24.10.2016 відновлено.

14.12.2017 Постановою Генерального прокурора України підслідність у кримінальному провадженні № 0002989 від 24.10.2016 визначено за Національним антикорупційним бюро України.

Лише 19.02.2018 прийнято до провадження Національним антикорупційним бюро України кримінальне провадження №0002989 від 24.10.2016.

Про факт зупинення 16.01.2018 кримінального провадження сторона захисту дізналася лише 23.05.2018, зі змісту постанови прокурора від 18.05.2018 про відновлення досудового розслідування,

Крім того, 18.05.2018 детективом Національного бюро Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , стороні захисту вручено клопотання про продовження строку досудового розслідування від 18.05.2018.

Заявник зазначає, що у вказаному вище клопотанні взагалі відсутнє посилання про зупинення досудового розслідування відповідно до постанови від 16.01.2018.

Стороною захисту 21.05.2018 було подано на ім`я керівника САП ОСОБА_7 заперечення на клопотання про продовження строку досудового розслідування у зв`язку з тим, що строк розслідування даного кримінального провадження сплив ще 20.01.2018.

У зв`язку з отриманням 23.05.2018 копії постанови про відновлення досудового розслідування від 18.05.2018, захисники підозрюваного ОСОБА_4 , адвокати ОСОБА_3 і ОСОБА_8 , 24.05.2018 звернулися до керівника САП ОСОБА_7 зі скаргою, у якій просили провести службове розслідування, та встановити, у зв`язку з чим копію постанови про зупинення досудового розслідування від 16.01.2018 не була надіслано стороні захисту.

Лише 29.05.2018 сторона захисту отримала копію вказаної вище постанови від 16.01.2018 про зупинення досудового розслідування під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в Національному антикорупційному бюро України .

Заявник вважає, що сторона обвинувачення, отримавши заперечення сторони захисту 21.05.2018, та розуміючи, що строк досудового розслідування дійсно сплив, в терміновому порядку виготовила постанову про відновлення від 18.05.2018 досудового розслідування, в якій містилося посилання про зупинення слідства 16.01.2018.

Зі змісту ж постанови про зупинення від 16.01.2018, вбачається, що вона мотивована необхідністю у виконанні процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

Разом з тим, у оскаржуваній постанові відсутні обгрунтовання щодо необхідності проведення таких процесуальних дій, а тому вимушений звернутися до суду з даною скаргою.
Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні подану скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини не явки не повідомив, однак у відповідності до ст.306 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Під час розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що постановою прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 16.01.2018 зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні №00002989 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368, ч.3 ст.209 КК України.
Підставою для зупинення провадження у постанові вказано необхідність виконання процесуальних дій в порядку міжнародного співробітництва.
Главою 23 КПК України встановлені підстави, порядок та умови зупинення досудового розслідування. Дотримання даних підстав слідчим, прокурором при прийнятті процесуального рішення про зупинення досудового розслідування є предметом перевірки, яка здійснюється слідчим суддею під час розгляду даної категорії справ.

Однією з підстав зупинення досудового розслідування, відповідно до п. 3 ч. 1 до ст. 280 КПК України, є необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

Зупинення досудового розслідування з цих підстав можливе лише за умови повідомлення особи про підозру та наявності в матеріалах кримінального провадженні запитів про міжнародну правову допомогу, які складені відповідно до вимог ст. 552 КПК України та документів, які до них додаються.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 541 КПК України міжнародна правова допомога це проведення компетентними органами однієї держави процесуальних дій, виконання яких необхідне для досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 548 КПК України запит (доручення, клопотання) про міжнародне співробітництво складається органом, який здійснює кримінальне провадження, або уповноваженим ним органом згідно з вимогами цього Кодексу та відповідного міжнародного договору України, а за його відсутності згідно з цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 551 КПК України суд, прокурор або слідчий за погодженням з прокурором надсилає до уповноваженого (центрального) органу України запит про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні, яке він здійснює.

Згідно з ч. 4 ст. 280 КПК України досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Разом з тим, оскаржувана постанова прокурора не відповідає наведеним положенням п.2 ч.5 ст.110 КПК України, оскількине містить належного обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу, зокрема, не зазначено мотиви необхідності проведення таких процесуальних дій за кордоном, що стали підставою для такого рішення, які саме процесуальні дії необхідно там провести та де саме, як такі дії узгоджуються із завданням кримінального провадження, що орган досудового розслідування має отримати в результаті таких дій, а також яким чином запитувана допомога може підтвердити існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Доказів обґрунтованості винесення оскаржуваної постанови, сторона обвинувачення до суду також не надала.

Перевірка судом належних підстав для застосування повноважень органом державної влади є однією з обов`язкових умов судового контролю та ефективного права на захист від свавілля державних органів.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Буткевічус проти Литви», заява № 48297/99, п. 43 та у рішенні «Харченко проти України», заява № 40107/02, п. 84 Судом було встановлено, що перегляд процесуальних та матеріально-правових умов застосування повноважень, з точки зору Конвенції з основоположних прав людини та громадянина, є суттєвим для забезпечення «законності». У рішеннях Європейського Суду з прав людини Суд також неодноразово акцентував увагу на тому, щоб національне законодавство відповідало вимогам верховенства права, воно повинно надавати адекватний юридичний захист від свавілля та, відповідно, із достатньою чіткістю зазначати межі повноважень, наданих компетентним органам влади, та спосіб їхнього здійснення (зокрема, рішення у справі «S. and Marper v. the United Kingdom», заяви № 30562/04 і № 30566/04, п. 95, ECHR 2008).

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість існування значного періоду досудового розслідування та об`єктивної необхідності тривалості дії постанови про зупинення досудового розслідування та відповідно відсутності проведення протягом цього періоду слідчих, розшукових дій, в рамках розслідування даного кримінального провадження та його законного закінчення, необхідно звернути увагу на численну прецеденту практику Європейського суду з прав людини з даного питання, який неодноразово констатував у своїх рішеннях про порушення п. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», яка гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 29 Конституції України гарантує, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював важливість і статті 5 Конвенції, оскільки у ній ідеться про одне з основних прав людини, а саме про захист окремої особи від свавільних посягань держави на її свободу (рішення по справі Боцано від 18.12.1986р.). Судовий контроль за таким вторгненням виконавчої влади, як зазначив Суд в рішенні по справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988р., є важливим елементом гарантії, передбаченої п. 3 ст. 5, яка покликана довести до мінімуму небезпеку свавілля.

Судовий контроль випливає з принципу верховенства права одного з основних принципів демократичного суспільства, який зазначено в Преамбулі до Конвенції.

У Міжнародному пакті про громадянські і політичні права від 16 грудня 1966р., ратифікованому Указом Президії Верховної Ради Української РСР N 2148-VIII (2148-08) від 19.10.1973р., закріплено, що кожна держава, яка бере участь у цьому Пакті, зобов`язується: а) забезпечити всякій особі, права і свободи якої, визнані в цьому Пакті, порушено, ефективний засіб правового захисту, навіть коли це порушення було вчинене особами, що діяли як особи офіційні; b) забезпечити, щоб право на правовий захист для будь-якої особи, яка потребує такого захисту, встановлювалось компетентними судовими, адміністративними чи законодавчими властями або будь-яким іншим компетентним органом, передбаченим правовою системою держави, і розвивати можливості судового захисту; с) забезпечити застосування компетентними властями засобів правового захисту, коли вони надаються.

Крім того, в даному Міжнародному пакті закріплено, що «кожен має право…бути судженим без невиправданої затримки» (п. «с» ч. 3 ст. 14), а також «...право на судовий розгляд протягом розумного строку... » (ст. 9). З цього слідує, що період такої «затримки», необхідний для обґрунтування кримінального обвинувачення, має відповідати вимозі «розумності».

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Право на свободу та особисту недоторканість, як і будь-яке інше право, потребує захисту від свавільного обмеження, для чого вимагається періодичний судовий контроль за обмеженням… свободи.

Згідно з частиною першою статті 8 Основного Закону України визначається і діє принцип верховенства права. За юридичними позиціями Конституційного Суду України верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над втручанням у право кожної людини на свободу, конституційне право людини на судовий захист є гарантією усіх прав і свобод людини і громадянина (абзац дев`ятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення від 30.01.2003р. № 3-рп/2003, абзац чотирнадцятий підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 02.11.2004р. № 15-рп/2004.).

Також, Вищий спеціалізований суд України, в узагальненнях щодо практики застосування судами загальної юрисдикції першої та апеляційної інстанцій при здійсненні судочинства у кримінальних справах статей 3, 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року за 2011 - перше півріччя 2012 року, зазначав, що обвинувачений (підозрюваний) у кримінальній справі повинен мати право розраховувати на здійснення провадження в його справі з особливою ретельністю і що положення ст. 6 Конвенції покликані не допускати в кримінальних справах надто тривалого перебування обвинувачуваної особи в стані невизначеності щодо своєї долі (п. 89 рішення ЄСПЛ від 2 березня 2006 року у справі "Нахманович проти Росії" та п. 71 рішення ЄСПЛ від 7 грудня 2006 року у справі "Іванов проти України"). Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляд і права на ефективний засіб захисту, що передбачено у статтях 6, 13 Конвенції.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя вважає, що скаргу слід задовольнити, оскільки постанова прокурора від 16.01.2018 про зупинення досудового розслідування відповідно до вимог КПК України не є мотивованим, що позбавляє дійти висновку про її законність та обґрунтованість, а тому підлягає скасуванню.
З огляду на те, що слідчий суддя прийшов до висновку про те, що вказана вище постанова не відповідає вимогам КПК України та підлягає скасуванню, а тому та обставина, що кримінальне провадження відновлено відповідно до постанови від 18.05.2018, не може бути підставою для відмови в задоволенні скарги.
Враховуючи те, що вказана вище постанова у порушення вимог ч.4 ст. 280 КПК України не була направлена стороні захисту та підозрюваному, а отримана лише 29.05.2018, а тому слідчий суддя вважає, що строк на звернення до суду з даною скаргою підлягає поновленню у відповідності до вимог ст.117 КПК України, як такий, що пропущений з поважених причин.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 110, 280, 303, 305-307, 309, 376, 541, 548, 551КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.
Постанову прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 16.01.2018 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002989 від 24.10.2016, скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1