Справа № 314/3129/18
Провадження № 1-в/314/1036/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.10.2018 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ клопотання ОСОБА_3 про зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до ст.72 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла заява засудженогопро зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання. Засуджений відбуває покарання за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.09.2017 у виді позбавлення волі.
В порядку ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до ст. 8 Основного Закону в Україні визнається і діє принцип верховенства права, тому суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституціїі в усіх необхідних випадках застосовувати її як акт прямої дії.

Конституційний Суд України в своєму рішенні № 17-рп/2010 від 29 червня 2010 року зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3).

Згідно з ч. 1 ст. 3 КПК законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

У силу ч. 2 ст. 4 КК злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Згідно з 5 статті 72 КК в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали

слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, який набув чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст.72 КК викладено у такий редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Отже, виходячи з наведених положень закону, суд вважає, що застосуванню підлягає редакція закону, яка діяла на момент вчинення особою інкримінованого йому злочину на підставі вимог статей 4, 5 КК України.

Верховний суд у постанові від 13 березня 2018 року (справа № 440/853/17; провадження № 51-722км 17) відносно застосування ч. 5 ст. 72 КК у подібних правовідносинах визначив наступний висновок:

У випадку, коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, яким погіршуватиметься становище цієї особи.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу встановив, що засуджений по кримінальному провадженню тримався в місцях попереднього ув`язнення, зокрема в період з 21.06.2017 року до набрання вироку законної сили 02.05.2018 року та прийшов до висновку, що засудженому необхідно цей строк зарахувати у відповідності до ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 29 серпня 2018 року (Справа №663/537/17;Провадження №13-31кс18).

Керуючись ст.72 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання - задовольнити.

ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року до набрання вироку законної сили 02.05.2018 року зарахувати за правилами, передбаченими ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.09.2017 року.

У разі відбуття, на час проголошення ухвали, засудженим ОСОБА_3 строку покарання призначеного вироком суду, звільнити його від відбування покарання в порядку ст. 152 КВК України.
Ухвала підлягаю негайному виконанню, однак може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

16.10.2018