Справа № 202/4966/17
Провадження № 1кп/202/44/2018
УХВАЛА
Іменем України
03 травня 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2
прокурорів: ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001175 від 14.06.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ашгабат республіки Туркменістан, громадянина України, з середньою освітою, офіційно працюючого, раніше судимого, останній раз:

-12.04.2013 року вироком Нікопольського міського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міського суду від 14.01.2004 року, у вигляді позбавлення волі, остаточне покарання у вигляді одного місяця позбавлення волі, остаточне покарання у вигляді позбавлення волі, остаточне покарання у вигляді позбавлення волі 4 роки 1 місяць. Звільнений умовно-достроково 25.07.2016 року, невідбуте покарання 6 місяців 4 доби;
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого закінчується 13.05.2018 року.

Прокурор заявив клопотання, в якому вважав за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке мотивоване тим, що обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися, а застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Потерпіла підтримала клопотання прокурора.
Захисник та обвинувачений вважають, обставин, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на час розгляду клопотання вже немає, оскільки допитано всіх свідків обвинувачення, крім того, при судовому розгляду не підтверджено підозру за ч.2 ст. 121 КК України. Обвинувачений також зазначив, що при зміні запобіжного заходу він готовий відшкодувати витрати, на лікування та поховання потерпілого.
Суд зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Судом допитано більшість свідків, що значно зменшує ризики незаконного впливу на них, але на твердження прокурора частина свідків змінила покази в суді, з цього приводу проводяться певні процесуальні дії, тому зазначений ризик продовжує існувати. Суд вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки він обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, суду не надано документів, що стан здоров`я перешкоджає його перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу хоча і зменшились, але частково існують на час розгляду клопотання. Суд переконаний, що застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не забезпечить виконання процесуальних обов`язків.
Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує і особу обвинуваченого, який раніше судимий, в тому числі і за тяжкі злочини, що додає ризиків, що він може продовжувати вчиняти злочини.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід, з урахуванням його тривалості на даний час, не виходить за межі розумного строку, оскільки під час судового провадження судом застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження та доручалось проведення слідчих дій, що зайняло певний час.
Прийняте судом рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

У х в а л и в:
ОСОБА_6 продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 01.07.2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1