Справа № 168/744/18
Провадження № 1-кс/168/231/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року смт. Стара Вижівка
Старовижівський районний суд Волинської області, слідчий суддя ОСОБА_1 , секретар с/з ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в смт. Стара Вижівка клопотання слідчого слідчого відділення Старовижівського відділення поліції Ратнівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2018 року слідчим слідчого відділення Старовижівського відділення поліції Ратнівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 подано клопотання, погоджене прокурором Старовижівського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, а саме: дві залізобетонні плити, розміром 6,2 м. в довжину та 1,5 м. в ширину.
Своє клопотання обґрунтовує тим, що 26 жовтня 2018 року до чергової частини Старовижівського відділення поліції надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що до них звернувся ОСОБА_5 , який повідомив, що з силосної ями, що розміщена на території агрофірми №2 «Правда», що в с.Брунетівка Старовижівського району, невідомою особою було викрадено дві залізобетонні плити.
27 жовтня 2018 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000295 і розпочато кримінальне провадження за частиною 1 статті 185 КК України.
Одночасно слідчий в клопотанні вказує, що при огляді місця події від 26 жовтня 2018 року було вилучено дві залізобетонні плити, розміром 6,2м. в довжину та 1,5м. в ширину. При цьому, учасник огляду ОСОБА_6 вказав, що дані плити він перевіз на територію свого господарства, що в АДРЕСА_1 із силосної ями агрофірми «Правда», що в с.Брунетівка.
Слідчий зазначає, що вказане тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним статтею 98 КПК України для речових доказів, а тому враховуючи, що описані вище речі є предметами вчинення кримінального правопорушення, мають важливе значення для встановлення обставин вчинення злочину, на них збереглись сліди вчиненого кримінального правопорушення, а також з метою проведення експертиз, необхідно його арештувати.
В судове засідання слідчий не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд клопотання, про що свідчать матеріали справи.
Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, оскільки судове провадження здійснюється за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у статті 6 Закону України «Про статус суддів» суддя, при здійсненні правосуддя повинен дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності слідчого не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частина 3 статті 132 КПК України визначає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно зі статтею 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні встановлено, що 26 жовтня 2018 року проведено огляд місця події на території агрофірми №2 «Правда», завершено огляд місця події на території господарства ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено дві залізобетонні плити, розміром 6,2 м. в довжину та 1,5м. в ширину. Відомості про дане кримінальне провадження внесено до ЄРДР 27 жовтня 2018 року.

Згідно з частиною 2 статті 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Частиною 3 статті 233 КПК передбачено обов`язок прокурора, слідчого за погодженням із прокурором невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, який здійснює наступний судовий контроль, у тому числі і матеріалам, якими обґрунтовується необхідність проведення обшуку.

Всупереч зазначеним норман закону, слідчий з клопотанням про надання дозволу на огляд, з метою відшукання та вилучення предметів злочину, проведений 26 жовтня 2018 року, не звертався, що своєю чергою є підставами для відмови у задоволенні клопотання.
Крім цього слід зазначити, що відповідно до вимог частини 1 статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 надав добровільну згоду на проведення слідчих дій на території його господарства, сприяв розкриттю злочину, що на глибоке переконання суду, свідчить про те, що ризики, передбачені абзацом 2 частини 1 статті 170 цього Кодексу відсутні, як і відсутні ризики знищення майна.
Таким чином, в судовому засіданні не доведено необхідності накладення арешту на дві залізобетонні плити, розміром 6,2 м. в довжину та 1,5м. в ширину в даному кримінальному провадженні, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 167, 170-173, 371, 372, 376, 392- 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Старовижівського відділення поліції Ратнівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1