Справа № 202/1982/18
Провадження № 1-кс/202/775/2018
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
24 квітня 2018 року м. Дніпро
слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000540,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2018 року за № 0000540, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
23 квітня 2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000540.
Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 23 квітня 2018.
Згідно з матеріалами клопотання, 05.04.2018 до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов лист від ОСОБА_5 , щодо підроблення офіційних документів невстановленою особою, яка заволоділа майном, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Даний факт зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 05.04.2018 за № 0000540, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомила, що остання народилася у сім`ї ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 . Прізвище Нор на ОСОБА_8 вона змінила у 2009 році у шлюбі, це підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 .

Її мати ОСОБА_7 розірвала шлюб з батьком ОСОБА_6 у 1986 році. Приблизно з 2010 року батько ОСОБА_6 , 1951 р.н. став мешкати зі своєю матір`ю, тобто рідною бабою заявниці ОСОБА_9 , 1931 р.н. за адресою: АДРЕСА_1 . З різноманітних причин ОСОБА_5 не підтримувала зв`язків зі своїм батьком та зі своєю бабою.

Влітку 2017 року їй стало відомо, що померла рідна баба у себе вдома 04.11.2015 р. за адресою: АДРЕСА_1 , а батько помер за вищевказаною адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, заявниці відомо, що за життя, а саме у січні 2010 року у її баби ОСОБА_9 було викрадено паспорт громадянина України НОМЕР_3 , новий паспорт вона не отримувала. У липні 2012 року її батько ОСОБА_6 також втратив свій паспорт громадянина України НОМЕР_4 , і новий не отримував. Також заявниці відомо, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 належало бабі ОСОБА_9 , після смерті повинно було перейти батькові, а після його смерті заявниці. Однак, ні у баби, ні у батька не було паспортів, вони не мали вчиняти будь-яких правочинів щодо відчуження або набуття право власності на нерухоме майно щодо вказаної квартири. Коли ОСОБА_5 дізналась про смерть своїх близьких родичів та приїхавши за вищевказаною адресою, їй стало відомо, що у цієї квартири нові власники, але хто саме з її родичів вчинив правочин щодо відчуження квартири, нові власники не повідомили, що викликало підозру щодо законності дій. Заявниця в похованні своїх близьких родичів, а саме батька та баби участі не приймала, тому ніяких документів з цього приводу не має, а також документів, які стосуються відчуження квартири.

В ході досудового розслідування встановлено, що 30.01.2001 року нотаріусом ОСОБА_10 зареєстровано під № 81 нотаріальну дію, а саме договір куплі-продажу вказаної квартири АВР №124665 між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3

Після чого, ОСОБА_12 лише через 15 років, після смерті ОСОБА_6 18.06.2016 тобто 20.07.2016 року зареєструвала право власності на вказану квартиру, та одразу 22.07.2016 року продала вказану квартиру ОСОБА_13 , який мешкає: АДРЕСА_4 , зареєстровано нотаріальна дія № 442 бланк НАТ 049868 нотаріус ОСОБА_14 .

В свою чергу ОСОБА_13 , 10.09.2016 року продав вказану квартиру ОСОБА_15 , яка на теперішній час мешкає: АДРЕСА_1 зареєстровано нотаріальна дія № 1109 бланк НВТ 249211 нотаріус ОСОБА_16 , АДРЕСА_5 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 10.04.2018 квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить гр. ОСОБА_17 .

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно електронної підсистеми помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з чим не міг проводити будь яких нотаріальних правочинів, що говорить про те, що особа яка вчиняла нотаріальні дії діяла за підробленими документами на вказану квартиру.

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки остання набута протиправним шляхом, є об`єктом кримінально-протиправних дій, а незастосування заборони користування, розпорядження квартирою може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, передачі квартири, у зв`язку з чим просила заборонити здійснення будь-яких операцій, пов`язаних із відчуженням вказаного майна.
Клопотання розглядати без участі власника майна.
Слідчий СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без виклику власника майна.
Заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000540 підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.04.2018 року, право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 10.09.2016 року належить ОСОБА_17 , зазначена квартира неодноразова була відчужена у період з липня по вересень 2016 року.

Виходячи з інформації, викладеної у клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки слідчим доведено необхідність накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що вказане нерухоме майно є об`єктом кримінально-протиправних дій, а незастосування заборони здійснення будь-яких операцій з квартирою може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, передачі квартири.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000540 задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони здійснення будь-яких операцій, пов`язаних із відчуженням, на об`єкт нерухомого майна квартиру, яка перебуває у власності ОСОБА_17 , РНОКПП НОМЕР_5 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1