22.06.2018 Єдиний унікальний № 371/789/15-к
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-в/371/ 32 /18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу

пробації ОСОБА_4 ,

захисника засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання в.о. начальника Миронівського районного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Миронівського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року, за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, із звільненням від відбування покарання з трирічним іспитовим строком,

В С Т А Н О В И В:

В.о. начальника Миронівського районного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 , засудженого вироком Миронівського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року за ч. 1 ст. 317 КК України до п`яти років позбавлення волі та звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з трирічним іспитовим строком, з покладанням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Клопотання обґрунтовував тим, що 17 серпня 2015 року відповідно до розпорядження Миронівського районного суду Київської області про виконання вироку, що набрав законної сили, ОСОБА_6 взятий на облік Миронівського районного відділу з питань пробації.

ОСОБА_6 17 серпня 2015 року, 26 серпня 2015 року та 04 вересня 2015 року викликався для постановки на облік до кримінально-виконавчої інспекції, з метою роз`яснення порядку та умов відбування покарання з випробуванням, але за викликами засуджений до інспекції не прибув.

16 вересня 2015 року до Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області інспектором було направлене подання про здійснення приводу засудженого. Згідно рапорту ДІМ Миронівського РВ ОСОБА_7 було встановлено, що засуджений за вказаною адресою відсутній і місце його перебування не відоме, тому доставити засудженого не представляється можливим.

З метою встановлення місця перебування ОСОБА_6 інспектором кримінально-виконавчої інспекції Миронівського району були проведені першочергові розшукові заходи, направлені запити до Миронівського РВГУ, до Мироінвської ЦРЛ та до адресно-довідкового відділу ГУ ДМС України.

В результаті проведених першочергових розшукових заходів було встановлено та підтверджено матеріалами перевірки, що засуджений ОСОБА_6 16 травня 2015 року знявся з реєстрації Миронівського РС УДМС до м. Керч АР Крим, а тому інспектором 22 жовтня 2015 року до Миронівського РВГУ було направлене подання зі зібраними матеріалами для проведення подальших розшукових заходів та оголошення в розшук.

Протягом 2017 року, початку 2018 року працівниками Миронівського районного відділу з питань пробації повторно проводились заходи з метою встановлення місця знаходження засудженого.

За матеріалами перевірки встановлено, що ОСОБА_6 зник з постійного місця проживання, можливо перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим та у м. Керч, у помешканні матері, що підтверджується письмовим поясненням його знайомого ОСОБА_8 , який з ним довгий час підтримував дружні стосунки та спілкується у соціальних мережах, перебуває у державному розшуку, являється особою, яка умисно та злісно ухиляється від виконання вироку суду, має високий ступінь ризику вчинення нових злочинів та правопорушень, які пояснюються такими вчинками, як ведення ним беспорядного способу життя, аморальної поведінки за період проживання в м. Миронівка, схильністю до вживання наркотичних засобів, має схильність до вчинення протиправних дій, нових злочинів, відсутність бажання виправитися, раніше неодноразово судимий, помешкання використовував як притон для наркоманів, чим і представляє високу небезпеку для суспільства.

У судовому засіданні в.о. начальника Миронівського районного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали, посилаючись на обставини, викладені у ньому, просили його задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечував проти задоволення даного клопотання, свої заперечення мотивував тим, що засуджений змінив своє місце проживання, не проживає в Миронівському районі Київської області, а тому відповідно до ст. 539 КПК України.

Засуджений в судове засідання не з`явився, згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 18 травня 2016 року, засуджений ОСОБА_6 24 червня 2016 року перетнув державний кордон України.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Судом встановлено, що вироком Миронівського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням трирічного іспитового строку. На підставі ст. 76 КК України для здійснення належного контролю за поведінкою засудженого в період іспитового строку його було зобов`язано з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Згідно ухвали Апеляційного суду Київської області від 04 серпня 2015 року вироку Миронівського районного суду Київської області від 04 серпня 2015 року вирок Миронівського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року змінений лише в частині процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України вирок суду, що набрав законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковим і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

17 серпня 2015 року, в зв`язку із набранням законної сили, вирок надійшов на виконання до Обухівського МРВ КВІ УДПтСУ в місті Києві та Київській області.

ОСОБА_6 17 серпня 2015 року, 26 серпня 2015 року та 04 вересня 2015 року викликався для постановки на облік до кримінально-виконавчої інспекції, з метою роз`яснення порядку та умов відбування покарання з випробуванням, але за викликами засуджений до інспекції не прибув.

ОСОБА_6 перебуває у державному розшуку, згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 18 травня 2016 року. Засуджений ОСОБА_6 24 червня 2016 року перетнув державний кордон України (а.с. 150).

Таким чином, засуджений не виконав покладений на нього вироком Миронівського районного суду Київської області обов`язок з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин.

Частиною 2 ст. 78 КК України передбачено, що в разі, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

За правилами, встановленими ст. 166 КВК України, в разі, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Встановлені при розгляді подання факти безпідставного, систематичного невиконання ОСОБА_6 покладених на нього вироком Миронівського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року обов`язків з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації свідчать про небажання виконувати вказаний вирок, зокрема і умови, за яких його було звільнено від відбування покарання, та необхідності направлення його для реального відбування покарання.

Абзацом 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (зі змінами і доповненнями) встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд, за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що засуджений не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки, що свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення, отже, виправлення засудженого без відбування покарання - неможливе, тому суд вважає за необхідне подання задовольнити, скасувати іспитовий строк і направити ОСОБА_6 відбувати покарання в місця позбавлення волі.

Суд не бере до уваги доводи захисника засудженого про те, що в силу ст. ст. 537, 539 КПК України розгляд подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 не відноситься до юрисдикції Миронівського районного суду Київської області, оскільки ОСОБА_6 знятий з реєстрації місця проживання в Миронівському районі Київської області, зважаючи на наступне.

Вироком Миронівського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року ОСОБА_6 на підставі ст. 76 КК України зобов`язано повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Цей обов`язок в силу ч. 2 ст. 21 КПК України підлягає безумовному виконанню на всій території України.

У матеріалах особової справи ОСОБА_6 відсутні докази того, що він повідомив орган пробації про зміну свого місця проживання, яке зазначено у вироці Миронівського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року.

Таким чином, в суду відсутні належні та допустимі докази, які в розумінні норм КПК України, які у даному випадку відповідно до ст. 2 КПК України мають спеціальний статус, у порівнянні з іншими законами, свідчать про зміну засудженим свого місця проживання. Натомість наявні дані, які свідчать про небажання засудженого виконувати покладені вироком обов`язки, та його намагання уникнути відповідальності за скоєний злочин (втекти).

На підставі ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, керуючись ст. ст. 393, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Подання Миронівського районного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_6 задовольнити частково.

2. Направити ОСОБА_6 для відбування призначеного вироком Миронівського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

3. У задоволенні решта подання відмовити.

4. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом семи діб з дня її оголошення.

5. Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

6. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1