Справа №522/5582/18
Провадження №1-кп/522/791/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2018 року Місто Одеса
Приморський районний суду міста Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, не одруженого, має на утриманні неповнолітню особу ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 02.12.2008 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.189, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років, звільнений у зв`язку із відбуттям покарання 10.05.2013 року,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, без освіти, не одруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
обвинувачених у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5
захисника- ОСОБА_6
захисника- ОСОБА_7
обвинуваченого- ОСОБА_3
обвинуваченого- ОСОБА_4
20.01.2018 року приблизно о 03 годині ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у приміщення, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , та переслідуючи ціль особистого збагачення, визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, яке знаходиться у приміщенні гаражу, розташованого у дворі будинку АДРЕСА_2 . Скориставшись відсутністю сторонніх осіб та переконавшись, що його дії залишаться не поміченими, шляхом злому замку вхідних дверей, проник до приміщення гаражу, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: різноманітні металеві вироби ( два метри металевого кутка, частини металевого ліжка, металеві ходунки) загальною вартістю 550 гривень.
Після цього ОСОБА_3 разом з викраденим майном зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд. Тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 550 гривень.
Таким чином, за наведених обставин, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.
Крім того, 05.03.2018 у період часу з 18 години 00 хвилин до 18 години 20 хвилин ОСОБА_3 , разом із ОСОБА_4 , маючи єдиний, спільний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, діючи умисно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , та переслідуючи ціль особистого збагачення, визначили об`єктом свого злочинного посягання майно, яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_4 . Скориставшись відсутністю сторонніх осіб та переконавшись, що їх дії залишаться не поміченими, ОСОБА_3 , шляхом відкривання вхідних дверей, проник до квартири АДРЕСА_5 , в той час коли ОСОБА_4 перебував біля вищезазначеного будинку та слідкував за таємністю їх спільних дій, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_9 , а саме: різноманітні металеві вироби вартістю 360 гривень.
Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з викраденим майном зникли з місця вчинення злочином, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоди на загальну суму 360 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 , за наведених обставин вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.
За сукупністю злочинів ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачені ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло та інше приміщення.
ОСОБА_4 за наведених обставин вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно за вказаних обставин, 20.01.2018 року шляхом злому замку вхідних дверей, проник до приміщення гаражу, звідки таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 , а саме: різноманітні металеві вироби ( два метри металевого кутка, частини металевого ліжка, металеві ходунки) вартістю 550 гривень. Також 05.03.2018 в період часу з 18 години 00 хвилин по 18 годину 20 хвилин він разом із ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом відкривання вхідних дверей, він проник до квартири АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_9 , а саме: різноманітні металеві вироби вартістю 360 гривень. Щодо мотивів злочину обвинувачений зазначив, що на той час не працював та не мав будь-яких доходів, а тому вимушений був вчинити крадіжки.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні вказаного злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно за вказаних обставин, 05.03.2018 в період часу з 18 години 00 хвилин до 18 години 20 хвилин разом з ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , слідкував за таємністю їх спільних дій, звідки той таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_9 , а саме: різноманітні металеві вироби на суму 360 гривень.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення ч.3 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло та інше приміщення.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_4 в межах пред`явленого обвинувачення ч.3 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.
Призначаючи обвинуваченим покарання, суд виходить з наступного.
Згідно із Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК) а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо. Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його
призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, є злочином проти власності середньої тяжкості.
ОСОБА_3 з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, має реєстрацію та постійне місце проживання, веде спільний побут з громадянкою ОСОБА_10 та приймає участь у вихованні і утриманні її неповнолітнього сина 2009 року народження. Раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, з моменту вчинення яких пройшло більше дев`яти років. З моменту звільнення з місць позбавлення волі у 2013 році та відбуття покарання в повному обсязі за попереднім вироком суду, до цього часу не вчиняв нових злочинів чи адміністративних правопорушень.
Претензій майнового характеру від потерпілої сторони обвинувачений не має, майнова шкода відшкодована потерпілій особі в повному обсязі. При цьому, розмір майнової шкоди є не значним, викрадене майно є низьковартісним.
Обвинувачений щиро розкаявся у вчинених злочинах, активно сприяв їх розкриттю, стверджує, що підґрунтям вчиненого слугував важкий майновий стан, відсутність роботи та доходів. У майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить його суворо не карати.
Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.
Обставинами, які пом`якшують покарання, ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлені
З огляду на викладене, зазначені пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинені ним злочини, покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком, оскільки на думку суду його подальше виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, є злочином проти власності середньої тяжкості.
ОСОБА_4 не має освіти, офіційно не працевлаштований, має реєстрацію та постійне місце проживання, не має судимості в силу ст.89 КК України.
Претензій майнового характеру від потерпілої сторони обвинувачений не має, майнова шкода відшкодована потерпілій особі в повному обсязі. При цьому, розмір майнової шкоди є не значним, викрадене майно є низьковартісним.
Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв його розкриттю, стверджує, що підґрунтям вчиненого слугував важкий майновий стан, відсутність роботи та доходів. У майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить його суворо не карати.
Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.
Обставинами, які пом`якшують покарання, ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлені.
З огляду на викладене, зазначені пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинені ним злочини, покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком, оскільки на думку суду його подальше виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, ст.1-90 КК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 ( три ) роки.
На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_11 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід засудженим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, звільнивши обвинувачених з під варти в залі суду.
Речові докази: різноманітні металеві вироби - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_9 за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошенн я.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченим а також не пізніше наступного дня після ухвалення направити учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.
Суддя: