Справа № 0827/4358/15-к
Пр. № 1-кп/336/9/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запоріжжя, громадянина України, одруженого, батька дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2 , з повною середньою освітою (11 класів), непрацюючого, що зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2000 року за ст. 94 КК України 1960 року до десяти років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 17 листопада 2009 року у зв`язку з відбуттям покарання;

- вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2013 року за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 30 вересня 2013 року у зв`язку з відбуттям покарання;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням тривалістю в три роки;

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений, який має судимості за злочини проти життя особи, проти волі особи, проти чужої власності, проти безпеки руху та експлуатації транспорту, в період іспитового строку, призначеного попереднім вироком, вчинив злочинні посягання в сфері обігу наркотичних засобів, незаконне поводження з бойовими припасами, а також посягання на таємне заволодіння чужим майном за таких обставин.

Близько 16-00 години 13 лютого 2015 року ОСОБА_5 , керуючись умислом на незаконний збут наркотичного засобу, біля будинку № 46 по вул. Чарівній в м. Запоріжжі

збув за 150 грн. особі, яка у встановленому законом порядку проводила оперативну закупку, 2,7792 гр. в перерахунку на суху речовину особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу (марихуани), який незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Близько 17-00 години 17 лютого 2015 року ОСОБА_5 , керуючись умислом на незаконний збут наркотичного засобу, в квартирі АДРЕСА_2 , де обвинувачений постійно проживає, збув за 150 грн. особі, яка у встановленому законом порядку проводила оперативну закупку, 3,6317 грами в перерахунку на суху речовину особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу (марихуани), який незаконно зберігав за місцем проживання з метою збуту.

Окрім наведених епізодів незаконних дій з наркотичними засобами, обвинувачений незаконно зберігав в своєму житлі, а саме: на підвіконні в кімнаті квартирі АДРЕСА_2 , особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану) масою в перерахунку на суху речовину 13,7145 грами, виявлений і вилучений у нього під час проведення обшуку у вказаній квартирі о 17 годині 35 хвилин 17 лютого 2015 року.

В цей же день, а саме: 17 лютого 2015 року, о 17 годині 35 хвилин, в ході здійснення обшуку в місці постійного проживання обвинуваченого в квартирі АДРЕСА_2 виявлені тридцять три патрони калібру 5,6 мм, що відповідно до висновку судової експертизи є бойовими припасами спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм, які у відсутність передбаченого законом дозволу обвинувачений зберігав у вказаному місці.

Обвинувачений вчинив також посягання на таємне заволодіння чужим майном за таких обставин.

Приблизно о 03 годині 30 хвилин 9 червня 2015 року обвинувачений, керуючись умислом на крадіжку, з баку автомобіля ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_1 , що знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , який відкрив шляхом вільного доступу, намагався таємно викрасти вісім літрів належного потерпілій ОСОБА_6 бензину марки А92 вартістю 152 грн.

Реалізація умислу на крадіжку вказаного майна не відбулася через припинення протиправних дій ОСОБА_5 співробітниками патрульно-постової служби у вказаному місці.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений заявив про непричетність до жодного з інкримінованих йому кримінально караних діянь і дав такі показання.

Що стосується епізоду збуту наркотичного засобу 13 лютого 2015 року, пояснив, що до нього в житло приходив його приятель, який протягом тривалого часу вмовляв його продати колеса від проданого обвинуваченим раніше автомобіля. ОСОБА_5 продав колеса, проте розрахуватися його знайомець не поспішав, повертаючи гроші частинами. Одну з таких частин в розмірі 150 грн. він і приніс йому додому 13 лютого 2015 року, проте співробітники міліції, які прийшли до житла одразу після його приятеля, інкримінували йому збут наркотику, за який він нібито і отримав зазначену суму грошей.

Збут наркотичного засобу тій самій особі 17 лютого 2015 року не міг відбутися, оскільки, будучи затриманим 13 лютого 2015 року під час проведення обшуку в його житлі, 17 лютого 2015 року він знаходився в ізоляторі тимчасового тримання, тому фізично не міг бути причетним до цього епізоду.

Заперечує обвинувачений і причетність до зберігання бойових припасів, посилаючись на те, що в квартирі дійсно зберігалося кілька патронів, але він про них нічого не знав, вони несподівано для нього були знайдені над вхідними дверима під час обшуку. Як з`ясувалось пізніше, ці предмети ще в дитинстві десь знайшла його старша сестра і принесла їх додому, а мати обвинуваченого, якій сестра показала знахідку, поклала її в важкодоступне місце, і члени родини згодом забули про них.

Про походження знайденого на підвіконні наркотичного засобу, як пояснив ОСОБА_5 , йому нічого не відомо. Він до зберігання наркотиків, як і до їхнього збуту, непричетний.

Відносно епізоду посягання на крадіжку палива з баку транспортного засобу пояснив, що в зазначений день вранці він рухався в своїх справах по вул. Чарівній в м. Запоріжжі в районі зупинки транспорту загального користування «Заводська», коли до нього підійшли два чоловіка в міліцейській формі, скрутили йому руки, насильно посадили в автомобіль і повезли до одного з дев`ятиповерхових будинків по вул. Магістральній, де вже знаходилось авто патрульно-постової служби. Обвинуваченого вивели з салону автомобіля та наказали підійти до каністри, яка стояла на землі. Після огляду місця події і вчинення інших дій його повезли до районного відділу, де співробітники міліції, застосовуючи до нього психологічне насильство, заявили, що він переховується від правоохоронців, та свавільно нав`язали йому цей епізод.

Вислухавши показання обвинуваченого, свідків, дослідивши всі надані сторонами кримінального провадження фактичні дані, суд доходить до переконання, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні протиправних посягань за описаних в обвинуваченні обставин повністю підтверджує сукупність цих доказів.

До доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відносяться:

- досліджений судом протокол про результати контролю за вчиненням злочину, з якого випливає, що прокурором прокуратури Шевченківського району ОСОБА_7 11 лютого 2015 року винесено постанову про проведення негласних слідчих дій в порядку контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі з використанням засобів аудіо- і відеофіксації на підставі даних досудового розслідування по кримінальному провадженню, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 січня 2015 року під номером 0000045, про збут наркотичних засобів за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України, а також те, що приблизно о 16 годині 40 хвилин 13 лютого 2015 року на території торгівельного комплексу «Золота осінь» по вул. Чарівній в м. Запоріжжі ОСОБА_8 в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки придбав за 150 грн. у ОСОБА_5 паперовий згорток з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження (а. с. 117 т. 2);

- протокол видачі грошових коштів для здійснення оперативної закупівлі від 13.02.2015 року (а. с. 113-114 т. 2), з якого випливає, що грошові купюри вартістю 100 грн., 20 грн., 20 грн., 10 грн. видані ОСОБА_8 для здійснення оперативної закупівлі;

- протокол огляду паперового згортку з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору, який розміщений в паперовому конверті, що був опечатаний биркою с підписами учасників цієї дії (а. с. 116 т. 2);

- висновок експерта № 279 від 17.02.2015 року (а. с. 121-124 т. 2), відповідно до якого речовина, що утворювала вміст паперового конверту білого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (марихуаною), маса якого в перерахунку на суху речовину складає 2,7792 гр.;

- протокол про результати контролю за вчиненням злочину, з якого випливає, що прокурором прокуратури Шевченківського району ОСОБА_7 11 лютого 2015 року винесено постанову про проведення негласних слідчих дій в порядку контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі з використанням засобів аудіо- і відеофіксації на підставі даних досудового розслідування по кримінальному провадженню, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 січня 2015 року під номером 0000045, про збут наркотичних засобів за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України, а також те, що приблизно о 17 годині 15 хвилин 17 лютого 2015 року в квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_8 в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки придбав за 150 грн. у ОСОБА_5 паперовий згорток з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження (а. с. 130 т. 2);

- протокол застосування спеціального хімічного засобу «Люмінор», з якого випливає, що 17 лютого 2015 року слідчий СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_9 в присутності понятих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обробив грошові купюри вартістю 50 грн., 50 грн., 10 грн., 10 грн., 10 грн., 10 грн., 10 грн. спеціальним хімічним засобом «Люмінор» для використання при здійсненні оперативної закупівлі у ОСОБА_5 (а. с. 125 т. 2);

- протокол видачі грошових коштів для проведення оперативної закупки від 17.02.2015 року (а. с. 126-127) і фототаблиця до нього, з якого випливає, що оброблені спеціальним хімічним засобом «Люмінор» грошові купюри вартістю 50 грн., 50 грн., 10 грн., 10 грн., 10 грн., 10 грн., 10 грн. видані ОСОБА_8 для здійснення оперативної закупівлі;

- протоколи огляду покупця від 13.02.205 року та від 17.02.2015 року, з яких випливає, що у особи, що уповноважена здійснювати оперативну закупівлю, під час її огляду інших речей, окрім виданих їй грошових коштів для проведення закупки, а також пачки цигарок і мобільного телефону, при собі нічого немає (а. с. 115, 128 т. 2)

- протокол застосування ультрафіолетової лампи «УФЛ» від 17.02.2015 року, згідно з яким під час просвічування долонь ОСОБА_5 в ході обшуку в квартирі АДРЕСА_2 на обох долонях рук і пальцях виявлені сліди яскраво-жовтого кольору, що розташовані по всій поверхні долонь (а. с. 132 т. 2);

- висновок експерта № 305 від 19.02.2015 року (а. с. 134-137 т. 2), відповідно до якого речовина, що утворювала вміст паперового конверту білого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (марихуаною), маса якого в перерахунку на суху речовину складає 3,6317 гр.;

- протокол обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2015 року, від 17.02.2015 року квартири АДРЕСА_2 , з якого випливає, що в гостинній кімнаті квартири виявлені грошові кошти в сумі 150 грн., що складаються з семи купюр вартістю 50 грн., 50 грн., 10 грн., 10 грн., 10 грн., 10 грн., 10 грн., на яких під дією ультрафіолету проявилися плями жовтого кольору і які були упаковані в паперовий конверт білого кольору (а. с. 140-141 т. 2);

- висновок експерта № 78 від 11.03.2015 року про те, що на змивах з рук ОСОБА_5 та на семі грошових купюрах (двох номіналом по 50 грн. і п`яти номіналом по десять грн.), вилучених у ОСОБА_5 17 лютого 2015 року під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , встановлено присутність спеціальної хімічної речовини люмінофора, який має яскраву люмінесценцію зелено-жовтого кольору в УФ-променях з певною довжиною хвилі. Люмінофор, виявлений на семі грошових купюрах, має загальну групову належність з спеціальною хімічною речовиною люмінофором, який виявлено у змивах з рук ОСОБА_5 (а. с. 175-178т. 2);

- висновок експерта № 330 від 27.02.2015 року про те, що наданий на дослідження особливо небезпечний засіб канабіс (марихуана), що вилучений 13 лютого 2015 року і 17 лютого 2015 року у ОСОБА_8 , а також 17 лютого 2015 року при обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 мають загальну родову належність (в межах встановлених родових ознак) (а. с. 182-185 т. 2);

- висновок експерта № 151 від 14.04.2015 року про те що, на сухій серветці з контрольним змивом з грошових коштів при проведенні оперативної закупки встановлено присутність люмінофора, який має загальну групову належність з люмінофором, який виявлено на сухій серветці з контрольним змивом з грошових коштів при проведенні закупки (а. с. 191-195);

- показання свідка ОСОБА_12 , який пояснив суду, що в лютому 2015 року, коли він із своїм приятелем рухався по вул. Чарівній біля Шевченківського РВ, був запрошений співробітниками міліції для участі в якості понятого в проведенні оперативної закупівлі наркотичного засобу. У зв`язку з цим в одному з кабінетів Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в області в присутності свідка і іншого понятого особі, що проводила цю закупку, були надані гроші у сумі близько 100 грн., купюри були перераховані, свідок та інші учасники переконалися в тому, що у закупника немає ніяких речей. Хлопець, що був уповноважений здійснювати закупку, пішов пішком від районного відділу по вул. Чарівній в м. Запоріжжі, поняті та співробітники поліції поїхали за ним. З автомобіля свідок, інший понятий і співробітники міліції спостерігали за зустріччю двох молодих людей, які від зупинки транспорту загального користування «Заводська» почали пересуватися в бік магазину «Золота осінь» по вул. Чарівній в м. Запоріжжі, де співрозмовники, за якими спостерігали учасники цієї дії, розсталися. Один з цих осіб уїхав на таксі, а інший залишився чекати. Згодом молодий чоловік, який від`їхав на таксі, повернувся також на автомобілі таксі, і хлопці обмінялися якимись речами. Один з них, той самий, який їздив на таксі, уїхав, а другий пішов в бік дитячого розважального комплексу «Шекіленд», за ним поїхали співробітники міліції і поняті, які до того знаходились в салоні автомобіля напроти торгівельного комплексу «Золота осінь», біля супермаркету «АТБ». Біля розважального комплексу «Шекіленд» до них приєднався закупник, в товаристві якого учасники вказаної дії направилися до райвідділу;

- показання свідка ОСОБА_11 , який показав суду, що 17 лютого 2015 року був запрошений співробітниками міліції для участі в якості понятого в проведенні оперативної закупівлі наркотичного засобу. У зв`язку з цим в одному з кабінетів Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в області в присутності свідка і іншого понятого особі, що проводила цю закупку, були надані гроші у сумі 150 грн., купюри були перераховані, а понятим роз`яснили, що закупівля буде відбуватися в житлі в одному з будинків в Шевченківському районі м. Запоріжжя у чоловіка на ім`я ОСОБА_13 , який розповсюджує наркотичні засоби. Перед тим, як особа, що проводила оперативну закупівлю, направилась на зустріч з обвинуваченим, в протоколі було зафіксовано, що при ній немає інших речей, окрім телефону, пачки цигарок і отриманих в міліції грошей у вказаній сумі.

Поняті, закупник та співробітники міліції направилися на транспортному засобі в район вул. Чарівної в м. Запоріжжі. Особа, якій вручили гроші в відділі внутрішніх справ, вийшла з автомобіля і направилася в бік багатоквартирних будинків і зайшла до одного з під`їздів. Закупку поняті не бачили, так як вона відбувалась в житлі. Згодом до співробітників міліції і понятих підійшов хлопець, що здійснював закупівлю, зі згортком, в якому знаходився, як він пояснив, канабіс; він віддав згорток співробітнику міліції. Після цього поняті і співробітники міліції поїхали до житлового будинку в районі вулиць Чарівної і Цитрусової, зайшовши до однієї з квартир в якому, взяли участь в проведенні обшуку. В житлі знаходився господар, який і відкрив двері. Під час обшуку в одній з кімнат, на підвіконні було знайдено згорток з речовиною сіро-зеленого кольору, а також грошові кошти, а в іншій кімнаті були знайдені патрони, що знаходились в коробці, і зелені гілочки. Під час проведення обшуку грошові кошти, знайдені на підвіконні, та руки у мешканця житла під дією ультрафіолету світилися, так як в ході підготовки до закупівлі в районному відділі міліції гроші, спрямовані на оперативну закупівлю, були змащені якоюсь речовиною;

- протокол про результати аудіо-, відеоконтролю за вчиненням злочину, з якого випливає, що на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Запорізької області про надання дозволу на проведення аудіо-, відеоконтролю особи із застосуванням технічних засобів аудіо- та відеозапису здійснено контроль за ОСОБА_5 , в ході якого встановлено три факти збуту останнім речовини рослинного походження особі, що проводила оперативну закупку (а. с. 199 т. 2);

- матеріали аудіо- і відеоконтролю, досліджені в залі судового засідання, відтворюють фактичні обставини вчинення кримінально караного посягання, дають підстави зробити безумовний висновок про добровільні, невимушені дії обвинуваченого, усвідомлення ним змісту вчинюваних дій (а. с. 200 т. 2);

Вчинення дій зі збуту наркотичного засобу у невимушеній обстановці, у власному житлі, підкріплює переконання суду у відсутності будь-якого тиску на обвинуваченого, а також здійснення протиправних дій за умови відсутності іншого вибору, ознак провокування або підбурювання ОСОБА_5 на здійснення збуту наркотичних засобів.

Наведені обставини свідчать про наявність об`єктивних підстав для здійснення негласних розшукових дій, зумовлених метою контролю за вчиненням злочину.

Винуватість ОСОБА_5 у незаконному зберіганні наркотичних засобів та бойових припасів (ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України) підтверджується:

- протоколом обшуку, проведеного 17 лютого 2015 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.205 року, в квартирі АДРЕСА_2 , з якого випливає, що в гостинній кімнаті квартири виявлений паперовий згорток з речовиною рослинного походження, що упакований в поліетиленовий пакет, опечатаний биркою з підписами понятих; в шафі в спальні квартири виявлена картонна коробка з 33 дрібнокаліберними патронами, яка упакована в поліетиленовий пакет та опечатана биркою (а. с. 140-141 т. 2);

- відеозаписом здійснення цієї слідчої дії, дослідженим в ході судового розгляду, який відтворює описані в протоколі обшуку дії (а. с. 145 т. 2);

- висновком експерта № 106-ЗТ від 18.02.2015 року, відповідно до якого 33 з 34 вилучених в житлі обвинуваченого патронів є боєприпасами спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм, призначеними для стрільби з нарізної зброї: гвинтівок, карабінів, комбінованих мисливських рушниць і пістолетів калібру 5,6 мм під довгий патрон: ТОЗ-8, ТОЗ-12, БК-1, БК-2, МЦВ-50, ІЖ-56-1, МЦ5-35, ІЖ-1, германських 1001 та іншої, придатні до здійснення пострілів, промислового виробництва (а. с. 154-156 т. 2);

- висновком експерта № 306 від 19.02.2015 року (а. с. 166-170 т. 2) про те, що надана на експертизу речовина сіро-зеленого кольору масою 14,4363 гр., що вилучена під час обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (марихуаною), маса якого в перерахунку на суху речовину складає 13,7145 гр.;

На користь обвинувачення по епізоду посягання на таємне викрадення чужого майна (ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України) суд знаходить за необхідне застосувати такі фактичні дані:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.06.2015 року, з якого випливає, що ОСОБА_14 просить правоохоронні органи притягти до відповідальності особу, яка намагалася викрасти належний їй бензин з бензобаку її транспортного засобу (а. с. 203);

- показання свідка ОСОБА_15 , який пояснив суду що у вказаний в обвинуваченні час він служив в патрульно-постовій службі. В ніч з 8 на 9 червня 2015 року патруль, до складу якого входили три особи, в тому числі свідок, здійснював охорону правопорядку на території Шевченківського району. Близько 03-00-04-00 годин біля одного з будинків по вул. Магістральній вони побачили обвинуваченого, який зливав бензин з баку автомобіля, що стояв у дворі. Побачивши автомобіль ППС, зловмисник почав втікати з місця пригоди до кута будинку. Правоохоронці затримали обвинуваченого, викликали на місце пригоди слідчо-оперативну групу, члени якої по мірі прибуття стали до огляду місця події;

- показання свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що був запрошений до участі в якості понятого під час огляду місця події. До того, близько 04-00 години, йому зателефонувала ОСОБА_17 , чий бензин намагалися викрасти, і порекомендувала подивитися на події, що відбуваються за вікном, а саме: на затримання зловмисника, який вчинив крадіжку. Виглянувши у вікно, свідок побачив обвинуваченого, який сидів на бордюрі; після чого свідок вийшов на вулицю, де взяв участь в якості понятого у проведенні зазначеної слідчої дії. Біля корпуса автомобіля у бензобака на землі була розташована каністра об`ємом приблизно 10 літрів з бензином, наявність якого в каністрі свідок визначив через специфічний запах. Бак транспортного засобу свідка, який той залишав на вулиці, також був відкритим;

- протокол огляду місця події від 09.06.2015 року, з якого випливає, що об`єктом огляду є автомобіль ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_1 , розташований навпроти будинку № 86 по вул. Магістральній в м. Запоріжжі. Під час огляду встановлено, що кришка бензобака автомобіля відкрита і з горловини звисає фрагмент гумової труби довжиною приблизно 1,5 м, поряд з бензобаком на землі знаходиться пластмасова каністра з рідиною, а також кришки від бензобаку та від каністри (а. с. 204 т. 2);

- протокол огляду предмета від 13.06.2015 року про огляд каністри, яку вилучено з місця пригоди 9 червня 2015 року (а. с. 205-219 т. 2);

- протокол впізнання особи за фотознімками від 15.06.2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 в особі на фото № 2, що містить зображення ОСОБА_5 , по формі голови обличчя, підборіддя, рисам обличчя впізнає особу, яка вранці 9 червня 2015 року зливала бензин з баку автомобіля біля будинку № 86 по вул. Магістральній в м. Запоріжжі (а. с. 221-223 т. 2);

- протокол впізнання особи за фотознімками від 15.06.2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_18 в особі на фото № 2, що містить зображення ОСОБА_5 , по формі голови обличчя, підборіддя, рисам обличчя впізнає особу, яка вранці 9 червня 2015 року зливала бензин з баку автомобіля біля будинку № 86 по вул. Магістральній в м. Запоріжжі (а. с. 224-226 т. 2);

- протокол впізнання особи за фотознімками від 15.06.2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 в особі на фото № 2, що містить зображення ОСОБА_5 , по формі голови обличчя, підборіддя, рисам обличчя впізнає особу, яка вранці 9 червня 2015 року зливала бензин з баку автомобіля біля будинку № 86 по вул. Магістральній в м. Запоріжжі (а. с. 227-229 т. 2);

- протокол впізнання особи за фотознімками від 15.06.2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 в особі на фото № 2, що містить зображення ОСОБА_5 , по формі голови обличчя, підборіддя, рисам обличчя впізнає особу, яка вранці 9 червня 2015 року знаходилась біля автомобіля ВАЗ 2104 у дворі будинку АДРЕСА_3 , коли свідок був запрошений в якості понятого при здійсненні слідчих дій (а. с. 230-232 т. 2).

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.06.2016 року про те, що о 03-30 годині вказаного дня ОСОБА_5 було затримано на підставі ст. 208 КПК України як особу, яку застали під час вчинення злочину (а. с. 85 т. 3).

Перелічені судом докази узгоджуються один з одним, послідовні, достовірні, у зв`язку з чим у суду немає підстав піддавати їх сумніву.

Ці джерела добуті у встановленому процесуальним законом порядку, підстав, які передбачені параграфом № 1 глави 4 КПК України, для визнання їх недопустимими немає, тому суд враховує їх як докази в обґрунтування обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими у відповідності до вимог закону, суд кваліфікує дії обвинуваченого за:

- ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно;

- ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, вчинений повторно.

- ч. 1 ст. 263 КК України як зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу;

- ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 307 КК.

Оскільки показання обвинуваченого в силу кримінального процесуального законодавства є джерелом доказів, суд, оцінюючи їх у відповідності до ст. 94 КПК України у співставленні з іншими фактичними даними, оцінку яких навів, знаходить показання ОСОБА_5 щодо непричетності до інкримінованих йому діянь хибними, так як вони спростовуються сукупністю інших доказів, наведених судом.

Крім наведених судом джерел доказів на спростування показань обвинуваченого, суд знаходить за необхідне протиставити його заяві про те, що він був затриманий за підозрою у вчиненні злочину 13 лютого 2015 року, тому фізично не міг брати участь у збуті наркотичного засобу 17 лютого 2015 року, протокол його затримання від 17.02.2015 року, з якого випливає, що його затримання сталося в день здійснення заходів контролю за вчиненням злочину, а також обшуку в його квартирі.

Твердження обвинуваченого про те, що патрони, зберігання яких інкриміновано йому, були в дитинстві знайдені його сестрою, обгрунтованість обвинувачення в цій частині не спростовують, хоча частково і підтверджуються показаннями матері обвинуваченого - ОСОБА_20 - про те, що її старша донька у віці приблизно п`яти років принесла додому невеликий патрончик, знайдений дівчинкою на вулиці, який мати закинула на полицю над вхідними дверима.

Достовірність цих показань підтверджує і зміст протоколу обшуку про виявлення одного патрону на верхній полиці над вхідними дверима в квартиру (а. с. 141 т. 2).

Проте незаконне зберігання цього предмету не утворює зміст обвинувачення, до якого включене зберігання без передбаченого законом дозволу тридцяти трьох боєприпасів, виявлених в шафі в спальні квартири.

Суд неодноразово протягом судового розгляду рекомендував обвинуваченому заяву про свавільне нав`язування йому епізоду кримінально караного діяння проти чужої власності адресувати відділу процесуального керівництва у кримінальному провадженні прокуратури області, зазначаючи, що за умови отримання судом такої скарги вона буде спрямована за належністю, проте обвинувачений таке своє право не реалізував, скориставшись ним на власний розсуд.

Разом з тим його причетність до вказаного діяння, за вчинення якого він був затриманий, підтверджується наведеними судом фактичними даними, чиєї недопустимості не встановлено в судовому засіданні.

Таким чином, позиція обвинуваченого, який нічого не протиставляє фактичним даним, які його викривають, оцінюється судом як вияв позиції захисту від обвинувачення, яку особа, що не є суб`єктом кримінального переслідування за давання неправдивих показань, вправі обирати на власний розсуд.

Твердження сторони захисту про те, що в ухвалі про затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні вказаного злочину в якості підстави зазначено наявність ухвали суду, а не затримання за підозрою у вчиненні злочину, що, на думку захисту, свідчить про спроможність версії обвинуваченого щодо дійсних обставин його затримання, на переконання суду не впливають, виходячи з такого.

Протокол є засобом фіксації процесуальної дії, в даному випадку, затримання особи.

З фактичних обставин справи випливає, що затримання ОСОБА_5 сталося тому, що його застали під час вчинення злочину, що дає підстави для констатації передумов для затримання особи у порядку ст. 208 КПК України, посилання на яку містить протокол (а. с. 85 т. 3).

Посилання в протоколі на те, що підставою для затримання є ухвала суду, яке автор протоколу, очевидно, зробив у зв`язку з наявністю ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його примусового приводу, не може вплинути на висновки суду про доведеність причетності ОСОБА_5 до події злочину.

Хоча 3 червня 2015 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя і винесено ухвалу про затримання ОСОБА_5 з метою його примусового приводу (а. с. 82), проте фактичними передумовами для затримання обвинуваченого стало його затримання в порядку ст. 208 КПК України як особи, що була застигнута під час вчинення злочину; посилання ж на ухвалу суду як на підставу цього затримання є наслідком помилки, що не змінює фактичних обставин кримінально караного діяння, встановлених судом.

У зв`язку з тим, що суд дійшов переконання, що обставини затримання, законність якого ніким не оспорена, відповідають положенням п. 1. ч. 1 ст. 208 КПК України, а з протоколу випливає, що фактичне затримання сталося о 03 годині 30 хвилин, суд вважає, що часом вчинення замаху на кримінально каране діяння належить зазначити не 04 годину 10 хвилин, як вказано в обвинувальному акті, а саме час затримання, оскільки було б нелогічним вчинення затриманою у зв`язку із скоєнням злочину особою саме цього злочину за спливом 40 хвилин після затримання.

Таким чином з урахуванням отриманих судом даних про ці обставини суд вважає, що в силу статті 374 КПК України, відповідно до якої у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням, зокрема, часу кримінального правопорушення, вірним буде те посилання на час вчинення злочину, яке зробив суд в мотивувальній частині вироку, а саме: 03 година 30 хвилин 9 червня 2015 року.

Доводи сторони захисту про заінтересованість понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на що може вказувати залучення їх в якості таких до участі і в здійсненні оперативної закупки 17 лютого 2015 року, і в проведенні обшуку в цей же день, на думку суду, є неспроможними, так як законом не встановлено жодних обмежень щодо кількості слідчих і розшукових дій, до участі в яких можуть залучатися одні й ті самі особи.

Між тим залучення саме тих осіб, що були понятими при проведенні закупки, яка здійснювалася в житлі, до участі як понятих в обшуку цього житла є процесуально зручним, зумовленим інтересами оперативності і ефективності вчинення слідчих і розшукових дій.

Неможливість допиту в якості свідка особи, що здійснювала оперативну закупку, яка, на думку захисту, ставить під сумнів допустимість всіх доказів на підтвердження незаконного зберігання з метою збуту і незаконного збуту наркотичних засобів, що має наслідком виправдання обвинуваченого, також не послаблює переконання суду в причетності ОСОБА_5 до всіх епізодів, визнаних судом доведеними, так як суд оцінює докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їхню сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Що стосується сукупності доказів причетності обвинуваченого до зазначених епізодів, суд знаходить наведені судом фактичні дані такими, що узгоджуються один з одним, є належними та допустимими як такі, що добуті у відповідності до вимог закону.

Не можуть спростувати наведені судом міркування про доведеність вини ОСОБА_5 і висловлені лише в судових дебатах доводи захисника про те, що речові докази не відкриті стороні захисту під час досудового розслідування, а також не досліджені судом, оскільки, як зазначено, суд встановлює обставини, що підлягають доказуванню, лише на підставі наданих сторонами доказів, а сукупність фактичних даних, досліджених в цьому провадженні, виявилась достатньою для використання її при прийнятті рішення про винуватість обвинуваченого.

Між тим інформація про предмети матеріального світу, визнані в цьому провадженні речовими доказами, наявна в наданих суду стороною обвинувачення постановах про визнання речовими доказами і визначення місця їхнього зберігання, тому піддавати сумніву наявність цих речових доказів немає підстав.

Невідкриття або відкриття не в повному обсязі матеріалів досудового розслідування могло б бути предметом скарги на досудовому розслідуванні, а саме дослідження могло бути здійснено судом за клопотанням сторони захисту, проте таких клопотань заявлено не було, між тим суд в кримінальному провадженні досліджує лише ті докази та вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З урахуванням наведених міркувань при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений, який має судимості за злочини проти життя особи, проти волі особи, проти чужої власності, проти безпеки руху та експлуатації транспорту, в період іспитового строку, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2014 року, вчинив сукупність злочинних посягань середньої тяжкості та тяжких.

Зазначені обставини, на думку суду, виключають його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено.

Обтяжуючою покарання ОСОБА_5 обставиною є рецидив злочинів.

Наведене не дає підстав і для застосування положень закону про кримінальну відповідальність про застосування більш м`якого покарання або призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті обвинувачення.

Разом з тим враховує суд і різноманітність цілей покарання, що має на меті не лише кару, а й виправлення особи, бере до уваги і отримані судом відомості про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, є батьком неповнолітньої дитини (а. с. 86-87 т. 3).

Вказані обставини дають суду підстави для призначення мінімального покарання, передбаченого санкціями ч. 2 ст. 309 КК України, ч. 2 ст. 307 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України і для призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого.

З описаних міркувань виходить суд, вважаючи за можливе при призначенні покарання за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте за попереднім вироком покарання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати з проведення судових експертиз на загальну суму 3539 грн. 70 коп. (368 грн. 94 коп. + 368 грн. 94 коп. + 589 грн. 68 коп. + 368 грн. 94 коп. + 768 грн. + 460 грн. 80 коп. + 614 грн. 40 коп.) у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 у доход держави.

З урахуванням того, що санкція частини 2 статті 307 КК України передбачає конфіскацію майна як обов`язкове додаткове покарання, суд не вбачає підстав для звільнення з-під арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 17.03.2015 року, майна обвинуваченого.

У зв`язку з відсутністю клопотань учасників кримінального провадження про застосування до обвинуваченого до набрання вироком законної сили запобіжного заходу, строк дії якого на час ухвалення вироку сплив, суд не вбачає підстав для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України і призначити покарання:

за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді одного року позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі

за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Покарання за сукупністю злочинів у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України призначити шляхом поглинення більш суворим менш суворого у вигляді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна.

До призначеного покарання частково приєднати покарання у вигляді одного року, не відбуте за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2014 року, визначивши строк покарання, що підлягає відбуванню, в сім років позбавлення волі з конфіскацією майна.

У відповідності до вимог частини 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-УП від 21 листопада 2015 року зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 строк його перебування в умовах попереднього тримання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в періоди з 17 лютого по 19 лютого 2015 року включно і з 9 червня 2015 року по 24 червня 2016 року включно.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувати.

Речові докази диски з відео- і аудіозаписом процесуальних дій, долучені до матеріалів провадження, - зберігати з матеріалами провадження.

Речові докази наркотичні засоби, змиви з рук ОСОБА_5 , змиви з грошових коштів, вилучених у ОСОБА_5 , каністру білого кольору з кришкою червоного кольору ємкістю 10 літрів, які зберігаються в камері схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, - знищити.

Речові докази грошові кошти в сумі 150 грн. купюрами 50 грн., 50 грн., 10 грн., 10 грн., 10 грн., 10 грн., 10 грн., які є засобом оперативної закупівлі, передані на зберігання в УМЗ ГУНП в Запорізькій області, - звернути в доход держави.

Речовий доказ 21 патрон, 12 гільз, які зберігаються в картонній коробці в камері схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 , відомості про чий ідентифікаційний номер відсутні, у доход держави в особі управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області процесуальні витрати з проведення судових експертиз в сумі 3539 грн. 70 коп.

В рахунок конфіскації майна обвинуваченого звернути стягнення на належні ОСОБА_5 мобільний телефон «Samsung GT-E1200M» IMEI № 1: НОМЕР_2 , який зберігається як речовий доказ в камері сховища Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області; 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 .

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження, які не були присутні в судовому засідання, копію вироку буде направлено не пізніше наступного дня після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1