Провадження № 1-кп/643/698/18
Справа № 643/1337/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченгого - неповнолітнього ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0007255, за обвинуваченням

неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Йєна Німеччина, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що неповнолітній ОСОБА_5 відкрито викрав чуже майно при наступних обставинах.

Так, 11 грудня 2017 року, приблизно, о 00-30 годині ОСОБА_5 проходив вздовж будинку № 7 по вул. Джерельній в м. Харкові, де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_4 , яка йшла йому назустріч, та в руці якої він побачив мобільний телефон «Samsung SM-J330FZDDSEK», після чого у нього виник умисел на відкрите заволодіння чужого майна. Далі, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 спереду та, діючи з корисливих мотивів, правою рукою шляхом ривка викрав майно ОСОБА_4 - мобільний телефон «Samsung SM-J330FZDDSEK», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 71 від 25.01.2018 року 4879,00 грн., з сім-карткою оператора «Київстар», яка не представляє матеріальної цінності. Пісял цього ОСОБА_9 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, та спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розміріі 4879,00 грн.

Судом дії обвинувачуваного ОСОБА_10 кваліфікуються за ч.1 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

26 січня 2018 в даному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним - неповнолітнім ОСОБА_5 відповідно до вимог ч.1 ст. 468 КПК України укладено угоду про примирення, за якою сторони дійшли згоди, що обвинувачений зобов`язується повно та беззастережно визнати свою вину в обсязі та за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, в ході судового провадження за кримінальним провадженням № 0007255.

Потерпіла ОСОБА_4 проти цього не заперечує, матеріальних претензій до підозрюваного не має.

Зважаючи, що вчинений злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та чинне законодавство України передбачає можливість укладення угоди про примирення у такій категорії справ, а також з урахуванням щирого каяття у вчиненому, відсутність тяжких наслідків від вчиненого правопорушення, сторони вважали за необхідне узгодити розмір покарання, що необхідно призначити підозрюваному ОСОБА_5 в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст.186 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Сторони також у відповідності до положень частин шостої та сьомої статті 474 КПК України свідчать, що укладення угоди сторонами є добровільним, що умови угоди не порушують інтересів сторін або інших осіб, що вони дійшли повного та безумовного примирення щодо вчиненого злочину, здатні в повному обсязі виконати умови, викладені в цій угоді.

Потерпіла та підозрюваний також свідчать, що їм зрозумілі положення частин 6, 7 статті 474 КПК України, а також положення ст.476 КПК України щодо умисного невиконання умов угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК та КК України, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просить суд угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скар обвинуваченіий під час кримінального провадження не подавав.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст. 186 КК України є правильною. Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватими, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання можливі для виконання. За таких обставин суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України. За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 26.01.2018 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним - неповнолітнім ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 26.01.2018 покарання за цією статтею - у вигляді 2 (двох) років позбавлленя волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ч.1, ч.5 ст. 476 КПК України

Речові докази: коробку до мобільного телефону «Samsung SM-J330FZDDSEK», яка передана по схоронній розписці ОСОБА_4 , залишити за належністю останній.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим - з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку після його проголошення вручити засудженому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1