Провадження № 1-кп/243/746/2018
Справа № 243/8335/18
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

07 вересня 2018 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6

перекладача - ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду №12 м. Слов`янська кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001213 від 09 червня 2018 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Гах Азербайджан, громадянина Азербайджану, грузіна, освіта середня, не одруженого, не працюючого, місце реєстрації відсутнє, місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 30.01.2018 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст.15 ч.З ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК Українизвільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2018 року до Слов`янського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор надав письмове клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник, перекладач не підтримали клопотання прокурора, просили обрати у відношенні обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Представник потерпілого ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Суд дослідивши матеріали клопотання, надані докази, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання дійшов такого висновку.
1. Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.
2. Обвинувачений доставлений із Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань №6» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції Донецької області
3. Надання обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання від 06.09.2018 року, підтверджується його підписом під клопотанням.
Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12.06.2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, датою закінчення строку дії даної ухвали визначено- 09.08.2018 року.
Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.08.2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - датою закінчення строку дії даної ухвали визначено 08.09.2018 року.
Відповідно до положень ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

В підготовчому судовому засіданні прокурор довів:
1) існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого за яке передбечене покараня у виді позбавлення волі на строк понад сім років;
Відповідно до клопотання ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин:
7 червня 2018 року близько 11 годин 00 хвилин ОСОБА_4 разом з своїм знайомим ОСОБА_8 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, прийшли за адресою: АДРЕСА_2 , де в той час вже перебував ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вказаний час та у вказаному місці у ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник протиправний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому.
Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_4 наніс удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_9 , від якого останній впав на матрац, який знаходився в кімнаті будинку АДРЕСА_1 .
Продовжуючи свій протиправний злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , діючи умисно, передбачаючи суспільну небезпечність свого діяння, ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_9 не менше трьох ударів правою ногою в область живота.
Внаслідок противоправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_9 заподіяні наступні тілесні ушкодження: синець на шкірі носа, садно та синець на шкірі перенісся; закрита тупа травма грудної клітки: синець на правій передньо-бічній поверхні грудної клітки в проекції 10-12 ребер по середньо-пахвової лінії, перелом 10-11 ребер зправа по середньо-пахвової лінії без ушкодження легеневої плеври, оточені крововиливами у міжреберні м`язи; закрита тупа травма живота, яка супроводжувалась розривом брижі кишечнику з ознаками обильної крововтрати у вигляді гемоперитонеума, просякнення кров`ю брижжі та навколониркової клітковини, нерівномірного кровонаповнення з переважним малокров`ям внутрішніх органів, гострих порушень кровообігу у головному мозку, серці, легенях, вогнищевої емфіземи легеней, набряка легеней, набряка головного мозку.
Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий помер на місці вчинення злочину. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до смерті потерпілого ОСОБА_9 , причиною смерті якого стала отримана ним закрита тупа травма живота, яка супроводжувалась розривом брижжі кишечника з внутрішньочеревною кровотечією, що призвела до обильної крововтрати, малокрів`ю органів, набряку головного мозку.

Наявність обгрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується: протоколом огляду місця події - будівля АДРЕСА_1 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 12.06.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 11.06.2018 року за участю свідка ОСОБА_10 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 11.06.2018 року за участю свідка ОСОБА_11 .

2) Прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що існують наступні ризики:
-ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується наступними обставинами. Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.01.2018 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.15 ч.З ст.185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК Українизвільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки. У період іспитового строку 09.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001213 ЕРДР внесені відомості про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

3) Прокурор довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів запобігання ризикам: вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вище вказані обставини суд оцінює як такі, що перешкоджають органам досудового розслідування уникнути зазначеного ризику без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до пункту 3 статті 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів потерпілих. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
У справі «Воляник проти України» від 02 жовтня 2014 року, Європейський суд з прав людини вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.
Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є в розумінні (відповідно до вимог) ст. 8 Конвенції про основоположні права і свободи людини втручанням в особисте життя підозрюваного, оскільки обмеження права підозрюваного на свободу і особисту недоторканість є співмірним. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні. Тримання обвинуваченого під вартою є співмірним, доцільним запобіжним заходом для встановлення істини по кримінальному провадженню
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Суд, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 враховує:
1) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини: у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років;
2) вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;
3) підозрюваний не має реєстрації, місцем проживання є: АДРЕСА_1 ;

4) не працює, не одружений, має неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимий.

Враховуюче наведене, суд вважає жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до частини першої статті 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно з вимогами частини четвертої статті 196 КПК України, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Керуючись статтями 177, 183, 196, 197, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції Донецької області до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначити 05 листопада 2018 року - датою закінчення строку дії даної ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору.
Копії ухвали суду негайно надіслати на адресу Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань №6» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції Донецької області та вручити обвинуваченому.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя ОСОБА_1