cправа № 570/1709/18
провадження № 1-кс/570/329/2018
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
18 квітня 2018 року
Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

з участю слідчого ОСОБА_2 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_3 ,
розглянувши в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне вул.П.Могили 24) клопотання старшого слідчого СВ Рівненського відділення поліції Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва, прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по матеріалах досудового розслідування, внесеного 16 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

про арешт майна,
в с т а н о в и в:
з метою збереження тимчасово вилученого майна, слідчий у клопотанні від 17 квітня 2018 року просить накласти арешт на виданий 16 квітня 2018 рокуОСОБА_5 мобільний телефон марки «NOKIA» чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 .
Власники майна до суду не викликалися за клопотанням слідчого, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з підстав, вказаних у ньому.

Слідчий суддя, заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаючи їх достатніми для винесення рішення, прийшов до таких висновків.

Згідно клопотання, 16 квітня 2018 року приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , під час суперечки з ОСОБА_6 , яка виникла на грунті особистих неприязних відносин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно завдала йому тілесні ушкодження у вигляді ножових колото-різаних поранень, від яких ОСОБА_6 помер на місці події.
16 квітня 2018 року о 22 год. 10 хв. ОСОБА_5 фактично затримана на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України та вилучено мобільний телефон марки «NOKIA» чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 .

16 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за даним фактом за № 0000474 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
17 квітня 2018 року правову кваліфікацію змінено на ч.2 ст.121 КК України.
17 квітня 2018 року ОСОБА_5 особисто повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Відповідно до вимог ст.131 КПК Україн арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується тільки на підставах, передбачених ст.ст.132, 170 КПК України. Згідно положень ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинне здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтовувати таку ініціативу з посиланням на норми закону.
Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;
4) наслідки арешту майна для інших осіб;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Арешт майна застосовується з метою забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову чи можливої конфіскації майна. Арешт може бути накладено також на майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та /або зберегли на собі його сліди;
2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та /або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

За таких умов суд прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки це майно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в КПК України.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. Арешт на зазначене у клопотанні майно накладається з метою його збереження, враховуючи і наслідки від вжиття такого заходу для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження
Вважаю, що такі вимоги закону виконані, слідчим доведено необхідність арешту майна, який не порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданнями цього кримінального провадження, тому клопотання, що надійшло до суду, і відповідає вимогам КПК України, підлягає до задоволення.

Враховуючи також можливість застосування щодо нього конфіскації майна, вважаю, що слідчим доведено необхідність арешту майна і цей арешт майна унеможливить його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку.
Арешт майна, як правило, полягає у забороні відчужувати майно. Заборона на використання майна (вилучати корисні властивості речі для задоволення потреб власника чи інших осіб), а також заборона розпоряджатися таким майном (визначати долю належної речі шляхом знищення, відчуження або передачі її в тимчасове володіння іншим особам) можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
При цьому слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до вимог ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано та за клопотанням осіб, які не були присуині при розгляді питання про арешт майна.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст.131, 167, 170, 173 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
накласти арешт на вилучений 16 квітня 2018 рокуналежний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «NOKIA» чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1