Справа № 396/278/18
Провадження № 1-кп/396/84/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.06.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта повна загальна середня, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, ранішіше судомого: 01.12.1992 року Новоукраїнським районним судом за ч. 3 ст. 81 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі; 07.02.1996 року Голованівським районним судом за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, 42 КК України до 3-х років позбавлення волі із конфіскацією майна; 21.07.1999 року Новоукраїнським районним судом за ч. 2 ст. 196-1, ч. 2 ст. 140, 42 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна; 19.12.2002 року Новоукраїнським районним судом за ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 153, ч. 4 ст. 152, 70 КК України до 15-ти років позбавлення волі, звільнений 12.01.2016 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.12.2015 року із невідбутою частиною покарання строком 1 рік 6 місяців 25 днів; 12.02.2018 року Новоукраїнським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; судимість в установленому законом порядку не погашена,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднану з проникненням у сховище, вчинену повторно та вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно.
Кримінальні правопорушення було вчинено за наступних обставин.
В період часу з 14.01.2018 року по 18.01.2018 року у вечірній час, більш точного часу ні слідством, ні судом не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , маючи умисел на викрадення чужого майна прийшов до господарського двору, який розташований позаду кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та який знаходиться в орендіпотерпілого ОСОБА_5 .
З метою реалізації свого злочинного умислу обвинувачений ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, направлену на викрадення чужого майна, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, прикладаючи фізичну силу рук відчинив металеві дверцята які були незамкнуті, проник до середини сховища, де помітив металевий візок який викотив із сховища, взяв із собою та в подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта № 25 від 13.02.2018р. ринкова вартість садової металевої тачки на одному колесі складає 495 грн.
Своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 495 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 08.02.2018 року близько 20 год., більш точного часу ні слідством, ні судом не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 яке належить ОСОБА_6 , де разом зі своїми знайомими вживав спиртні напої. В подальшому по закінченню спиртного, обвинувачений ОСОБА_3 направився, по ще одну пляшку горілки, де на своєму шляху у подвір`ї помітив металеву клітку із кролицею породи «Рекс» яка має окрас білого кольору із чорною плямою на спині.
В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна, з метою реалізації якого останній діючи умисно повторно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, направлену на викрадення чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили рук, відкрив дверцята клітки, звідки дістав кролицю, та сховав собі під куртку та покинув територію подвір`я. В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 викраденою кролицею розпорядився на власний розсуд, а саме відніс до домолодіння ОСОБА_7 , що розташоване в АДРЕСА_1 .
Згідно висновку товарознавчої експертизи № 28 від 13.02.2018 року вартість кролиці породи «Рекс» однорічного віку яка має окрас білого кольору із чорною плямою на спині складає 400 грн. станом на момент вчинення кримінального правопорушення.
Своїми навмисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 400 грн.
Крім того, 08.02.2018 року у вечірній час, більш точного часу ні слідством, ні судом не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , прийшов до свого знайомого ОСОБА_7 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де на одному із столів біля телевізора помітив мобільний телефон марки VIAAN моделі V181 чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N якого НОМЕР_3 із вмонтованою сім карткою мобільного оперетора Vodafon, № НОМЕР_4 .
В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна, з метою реалізації якого останній діючи повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, направлену на викрадення чужого майна, користуючись тим що за його діями ніхто не спостерігає, взяв із столу, мобільний телефон марки VIAAN моделі V181 чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N якого НОМЕР_3 із вмонтованою сім карткою мобільного оперетора Vodafon, № НОМЕР_4 , який поклав до своєї кишені та покинув територію домоволодіння. В подальшому ОСОБА_3 викраденим майном розпорядивсь на власний розсуд.
Згідно висновку товарознавчої експертизи № 20 від 12.02.2018 року вартість мобільного телефону марки VIAAN моделі V181 чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N якого НОМЕР_3 складає 215 грн., вартість сім-картки «Водафон» складає 25 грн., станом на момент вчинення кримінального правопорушення.
Своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 240 грн.
Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України, а саме щодо фактичних обставин скоєного та розміру завданої шкоди, визнав повністю, підтвердив час та місце вчинення кримінальних правопорушень. Разом з тим, щодо кваліфікації його дій за ч.3 ст.185 КК України не погодився в частині кваліфікуючої ознаки «проникнення до сховища», посилаючись на те, що він дійсно з господарського двору, який розташований позаду кафе-бару "Юг" викрав металевий візок, вказавши, що вказаний візок знаходився в огороженій металевою сіткою забор" а він лише відчинив дверцята, які були не замкнуті, викотив металевий візок та забрав його із собою. Також перебуваючи на подвір`ї потерпілого ОСОБА_9 , разом вживали спиртне, він йшов близько 20.00 години в магазин по горілку, побачив в клітці кроля, відчинив дверцята і забрав кроля, відніс до гр. ОСОБА_10 на тимчасове зберігання. Пізніше він зарізав кроля та з`їв разом з ОСОБА_11 під час розпивання з спиртного. Саме тоді він і викрав у ОСОБА_10 мобільний телефон, який лежав біля телевізора.
Крім того обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що вчиняв крадіжки, перебуваючи, в стані алкогольного сп`яніння. Суми завданої шкоди не оспорює. Вказав, що щиро кається у вчиненому та просив призначити покарання та врахувати, що в данний час працює, а коли не працює вчиняє крадіжки.
Потерпілий ОСОБА_6 , належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій просить судовий розгляд по справі проводити у його відсутність.
Потерпілий ОСОБА_5 , належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій просить судовий розгляд по справі проводити у його відсутність, претензій матеріального та морального характеру немає.
Потерпілий ОСОБА_7 належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій просить судовий розгляд по справі проводити у його відсутність.
Свідок ОСОБА_12 відмовився від дачі показів в порядку ст. 63 КУ, так як є племінником обвинуваченого.
Від допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прокурор відмовився, на допиті яких обвинувачений не наполягав.
Враховуючи встановлені обставини, суд ухвалив за можливе розглянути кримінальне провадження без участі потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які подали заяви про розгляд у їх відсутність, що свідчить про відсутність інтересу по справі.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 , у скоєнні кримінальних правопорушень, крім його показів та часткового визнання вини та каяття, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними і ні одна сторона не поставила їх у сумнів під час судового розгляду, тому і у суду немає жодної підстави, ставити їх під сумнів, зокрема, на підтвердження вини обвинуваченого та сум завданої шкоди дослідженні матеріали кримінального провадження, а саме: за ч. 3 ст. 185 КК України:
- протоколом огляду місця події від 18.01.2018 року з фототаблицями, відповідно до якого місцем огляду є місцевість розташована в АДРЕСА_2 , за приміщенням кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", а саме металева клітка, яка приєднана до тильної сторни приміщення, вхід до клітки здійснюється через клітчасту хвіртку, на хвірткі наявний металей замок, який тримався на двох скобах, одна з яких відігнута. Зі слів ОСОБА_15 всередині клітки знаходився металевий візок та два металеві листи, які на час огляду відсутні (а.п. 59-65);
- протоколом огляду місця події від 20.01.2018 року з фототаблицями, відповідно до якого ОСОБА_13 добровільно видав поліцейським металевий візок, з його слів даний візок йому приніс до будинку в січні 2018 року гр. ОСОБА_16 (а.п. 65-68);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 05.02.2018 року з фототаблицями, відповідно до якого ОСОБА_5 серед чотирьох металевих візків пред`явлених для впізнання, впізнав візок під №1 (а.п. 69-72);
- пртоколом огляду предметів від 13.02.2018 року з фототаблицями, відповідно до якого предметом огляду, в присутності понятих, є металевий візок на одному гумовому колесі, заводського виробництва, ручки та опор виготовленні із вигнутої металевої труби зеленого кольору. З лівого боку наявне маркування LIMEX. Ручки обмотані поліетиленом. Сам візок на вигляд новий, без видимих пошкоджень (а.п. 73-74);
- постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 13.02.2018 року відповідно до якої, металевий візок на одному гумовому колесі, заводського виробництва передано до камери зберігання речових доказів Новоукраїнського ВП ГУНП (а.п. 75);
- висновком експерта № 25 від 13.02.2018р., відповідно до якого ринкова вартість садової металевої тачки на одному колесі складає 495 грн. (а.п. 79-80.)
Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , повністю підтверджена дослідженими в ході судового засідання доказами, а доводи обвинуваченого про відсутність в його діях кваліфікуючої ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, проникнення у сховище кафе-бару "Юг" 18.01.2018р., але суд до показів обвинуваченого відноситься критично, так як його покази спростовуються дослідженими доказами та показами самого обвинуваченого,який не заперечив, що він дійсно з господарського двору, який розташований позаду кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_2 " викрав металевий візок, його покази також спростовуються протоколом огляду місця події від 18.01.2018 року(а.п.59-60), а саме, що вказаний візок знаходився в огороженій металевою сіткою "клітці", при цьому обвинувачений не заперечує, що він лише відчинив дверцята, які були не замкнуті, викотив металевий візок та забрав його із собою.
Крім того, вирішуючи питання про наявність в діях обвинуваченого вказаної кваліфікуючої ознаки суд виходить з наступного.
Проникнення у сховище, відповідно до абз. 2 п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», є специфічним способом вчинення викрадень, під яким слід розуміти незаконне вторгнення до нього будь-яким способом.
При цьому проникнення може бути вчинене із використанням зручних для винного обставин, в тому числі при залишенні сховища незачиненим, без охорони.
Відповідно до Інформаційного листа ВССУ від 29.01.3013 року №223-161/0/4-13 під проникненням до будь-якого приміщення слід розуміти: а) фізичне входження, потрапляння до нього з метою заволодіння майном, що знаходиться у ньому; б) доступ до майна, що знаходиться в приміщенні, будь-яким способом, який дає змогу заволодіти таким майном, вилучити його з приміщення.
Поняття «проникнення» містить фізичний і юридичний (психологічний) критерії. Характерними рисами першого є: а) факт входження чи потрапляння у приміщення; б) спосіб, місце, час і обставини (існуючий режим доступу до майна, яке там знаходилось), за яких відбулося входження чи потрапляння у приміщення. Характерними рисами другого : а) незаконність входження у приміщення (за відсутності у особи права перебувати там, де знаходиться майно, на заволодіння яким спрямовані дії); б) мета, яку переслідує особа, що вчиняє таке входження, усвідомлення характеру (перебігу) вчинюваного нею суспільно небезпечного діяння, зокрема й факту незаконного проникнення (входження чи потрапляння) у приміщення, передбачення наслідків свого діяння.
На думку суду, ключовим у вирішенні питання про наявність чи відсутність ознаки проникнення є встановлення того, з якою метою особа ввійшла (потрапила) у приміщення.
Аналогічний правовий висновок щодо поняття «проникнення» зроблено Верховним Судом України у постановах від 15 листопада 2012 року №5-15кс12, від 31 січня 2013 року №5-33кс12.
У даному випадку суд застосовує правові позиції, викладені у зазначених постановах Верховного Суду України, а також приймає до уваги, що в судовому засіданні обвинувачений не заперечував, що прийшов до вказаного кафе-бару саме з метою викрадення майна, і умисел на зазначене викрадення у нього виник заздалегідь, ще до потрапляння на вказану територію.
Крім того, згідно ч.6 п. 22 ППВСУ «Про судову практику у справах про злочини проти власності №10 від 06.11.2009 року, що під сховищем необхідно розуміти - це певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища тощо.
Не може визнаватися сховищем неогороджена і така, що не охороняється, площа або територія, на яку вхід сторонніх осіб є вільним, а також та, що була відведена та використовується для вирощування продукції чи випасу тварин (сад, город, ставок, поле тощо).
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, зокрема протокол огляду місця події від 18.01.2018 року та ілюстраційні таблиці до нього (а.п.59--60), показання самого обвинуваченого, суд приходить до висновку, що зазначене в обвинувальному акті сховище було огорожене сіткою та обладнано металевими дверцятами, а доступ до викраденого майна був штучно обмежений так як металеві дверцята були зачинені.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.
В судовому засіданні дослідженні матеріали кримінального провадження, а саме: за ч. 2 ст. 185 КК України:
- протоколом огляду місця події від 09.02.2018 року з фототаблицями, відповідно до якого місцем огляду є неогороджена частина домоволодіння гр. ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , з правої частини виявлено порожню дерев`яну клітку, в середині клітки знаходиться сіно. Інших слідів не виявлено (а.п. 82-85);
-висновком товарознавчої експертизи № 28 від 13.02.2018 року вартість кролиці породи «Рекс» однорічного віку яка має окрас білого кольору із чорною плямою на спині складає 400 грн. станом на момент вчинення кримінального правопорушення (а.п. 86-87);
- протоколом огляду місця події від 09.02.2018 року з фототаблицями, відповідно до якого місцем огляду є домоволодіння по АДРЕСА_1 , територія домоволодіння по периметру огороджена. Вхід на територію домоволодіння через металеві ворота та хвіртку. З правого боку знаходиться будинок, який на час огляду замкнеий, Далі знаходиться інше приміщення вхід до якого через дерев`яні двері, в середині приміщення з правого боку стоїть тумба з телевізором, зі слів гр. ОСОБА_10 біля телевізора лежав мобільний телефон він якого останній під час огляду видав порожню коробку з надписом VIAAN, та стартовий пакет МТС без сім-карти (а.п. 89-94);
- протоколом огляду місця події від 10.02.2018 року з фототаблицями, відповідно до якого місцем огляду є вул.Комарова, в м. Новоукраїнка, поблизу домоволодіння №31, відповідно до якого гр. ОСОБА_17 , в присутності двох понятих видав працівникам поліції мобільний телефон VIAAN моделі №181, чорного кольору з сім-картою мобільного оператора МТС номер НОМЕР_4 , пояснивши, що даний телефон він знайшов в своєму будинку на ліжку де лежав гр. ОСОБА_3 (а.п. 95-99);
- висновок товарознавчої експертизи № 20 від 12.02.2018 року вартість мобільного телефону марки VIAAN моделі V181 чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N якого НОМЕР_3 складає 215 грн., вартість сім-картки «Водафон» складає 25 грн., станом на момент вчинення кримінального правопорушення (а.п. 110).
Докази, покладені судом в обгрунтування вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних правил.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, заперечуючи кваліфікацію за ч.3 с.185 КК України, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано по епізоду крадіжки з господарського двору розташованого позаду кафе-бару "Юг" із сховища металевого візка за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, поєднану з проникненям у сховище та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинена повторно, по епізодах в січні 2018 року та 08 лютого 2018 року.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, згідно із ст. 12 КК України, є злочинками середньої тяжкості та тяжким злочином, обставини вчинення, мету та мотив вчинення злочинів, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, стан здоров`я, умови життя та ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його часткове каяття у вчиненому, активне сприяння розкритті злочинів.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 передбачені ст. 67 КК України - суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно досудової доповіді та висновку Новоукраїнського РВ з питань пробації, щодо вчинення правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 , вбачається, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.(а.п.42)
Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_3 , повторного кримінального правопорушення оцінюється, як дуже високий та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як дуже високий. (а.с. 42).
Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, не працює, зловживає алкогольними напоями,працює по найму, товаришує з раніше судимими особами та схильними до зловживання алкоголем, раніше неодноразово судимий: 01.12.1992 року Новоукраїнським районним судом за ч. 3 ст. 81 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі; 07.02.1996 року Голованівським районним судом за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, 42 КК України до 3-х років позбавлення волі із конфіскацією майна; 21.07.1999 року Новоукраїнським районним судом за ч. 2 ст. 196-1, ч. 2 ст. 140, 42 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна; 19.12.2002 року Новоукраїнським районним судом за ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 153, ч. 4 ст. 152, 70 КК України до 15-ти років позбавлення волі, звільнений 12.01.2016 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.12.2015 року із невідбутою частиною покарання строком 1 рік 6 місяців 25 днів; 12.02.2018 року Новоукраїнським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, покладено обов`язки встановлені ст. 76 КК України, вирок набув законної сили 14 березня 2018 року, судимість в установленому законом порядку не погашена, вчинив злочини в січні та лютому 2018 року до постановлення вироку Новоукраїнського районного суду від 12.02.2018 року, не одружений, не працюючий, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
Згідно вимог ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч.3 ст. 185 КК України) та злочинами середньої тяжкості (ч.2 ст. 185 КК України), дані про особу обвинуваченого, який раніше неоноразово судимий, має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, проте на шлях виправлення суд вважає не став, а навпаки став на стійкий шлях незаконного заволодіння чужим майном, що представляє велику суспільну небезпеку.
Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України та за ч. 3 ст. 185 КК України, у межах санкцій даних статей у виді позбавлення волі, так як більш м`які види покарання передбачені санкцією ч.2 ст.185 КК України у виді арешту та обмеження волі за недоцільне застосовувати до особи, яка раніше судима до позбавлення волі, та які на думку суду не будуть сприяти перевихованню особи обвинуваченого.
Встановлено, що злочини передбачені ч.2 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України обвинувачений вчинив в січні та лютому 2018 року тобто до постановлення вироку Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області від 12.02.2018 року згідно з яким останній засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
У відповідності до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи, що скоєно обвинуваченим ОСОБА_3 злочини до винесення вироку від 12.02.2018 року, тому враховуючи положення п.23 ППВСУ №7 від 24 жовтня 2003 року (із змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбуття покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку по першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить вібувати реально, застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається.
Враховуючи, що суд встановив, що особа обвинуваченого ухиляється і від виконання вироку який за даних умов підлягав виконанню, суд з врахування особи обвинуваченого, який ухиляється і від виконання вироку Новоукраїнського районного суду від 12.02.2018 року прийшов до висновку, що останній не підлягає виконанню окремо, а покарання за вироками підлягає частковому складанню на підставі ч.4 ст. 70 КК України.
Згідно ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Пленум Верховного суду України у п. 21 Постанови №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання»"(з наступними змінами) роз`яснив, що при вирішенні питання про те, який із передбаченихст.70 КК принципів необхідно застосувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинання менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен врахувати крім даних про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані таз врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , тяжкості вчинених злочинів та висновків суду, суд не вбачає, так як прийшов до твердого переконання, що його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З огляду на характер, кількість та систематичність кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченим, суд приходить до переконання, що його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів є неможливими без ізоляції від суспільства.
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі щодо проведення експертиз відсутні.
Захід забезпечення кримінального провадження, відносно обвинуваченого не обирався, але суд вважає за необхідне обрати, до набрання вироком законної сили, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий, неодноразово не з`являлася за викликом суду та ухилялася від суду,в тому числі 14.06.2018 року обрати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді - тримання під вартою, взявши під варту із зали суду, негайно.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- за ч. 3 ст. 185 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, призначити покарання ОСОБА_3 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців.
У відповідності до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, до покарання за дійсним вироком, приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12.02.2018 року за ч.3 ст. 185 КК України, та остаточне призначити покарання у виді 4(чотирьох) років 8 місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, обрати захід забезпечення кримінального провадження - у виді тримання під вартою, відносно ОСОБА_3 , взявши під варту із зали суду, негайно.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:
- мобільний телефон марки марки VIAAN моделі V181, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , серійний номер S/N НОМЕР_5 , сім картка мобільного оператору МТС «Vodafone» номер якої НОМЕР_4 , картона коробка від мобільного телефону марки VIAAN моделі V181, картона коробка від стартового пакету мобільного оператору МТС «Vodafone», які знаходяться в камері зберігання речових доказів при Новоукраїнському ВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути потерпілому ОСОБА_7 .
- металевий візок на одному гумовому колесі, заводського виробництва, який знаходяться в камері зберігання речових доказів при Новоукраїнському ВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий: ОСОБА_1