АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1167/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №613/190/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 12 грудня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Богодухів Харківської області, громадянин України, не одружений, який не працює, має базову загальну середню освіту, є учасником бойових дій, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 01.07.2013 року Богодухівським районним судом за ч. 3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки,

визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 01 липня 2013 року, та за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , діючи повторно, 9 січня 2014 року близько 22-00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на вул. Шевченко, поблизу будинку №64Д, м. Богодухів Харківської області, шляхом вільного доступу з автомобіля марки «Москвич» д.н.з. НОМЕР_1 скоїв крадіжку автомагнітоли марки «Pioner DEH-2300UB», вартістю 349 грн.00 коп., акумуляторної батареї «Forse FB DOMINATOR», вартістю 401 грн.00 коп., реле блокування двигуна SCB -1-M-1240, вартістю 25 грн, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 775 гривень.
Вказані дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Крім цього, в мотивувальній частині вироку вказано про неможливість застосування до ОСОБА_8 Закону України «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що він був засуджений вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 01.07.2013 року за вчинення тяжкого злочину за ч. 3 ст. 185 КК України та в період іспитового строку вчинив новий злочин.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок та звільнити його від відбування покарання на підставі п. «д» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Зазначив, що сторона захисту подавала районному суду клопотання про застосування до нього акту амністії, він є учасником бойових дій. Не погодився з висновком суду першої інстанції, що він не є суб`єктом амністії, вказавши, що передбачений ч. 2 ст. 185 КК України злочин не є тяжким.
Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляції; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Правова кваліфікація та обґрунтованість засудження обвинуваченого за даним вироком учасниками розгляду не оспорюється.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_8 в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині необхідності застосування до обвинуваченого акту амністії.
Перевіряючи правильність рішення районного суду щодо відмови в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_8 акту амністію, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Згідно з п. «а» ст. 9 вказаного закону, амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
ОСОБА_8 засуджений вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 01.07.2013 року за ч. 3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
9 січня 2014 року в період іспитового строку скоїв злочин, який було кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України та за яким ОСОБА_8 було засуджено оскаржуваним вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 12.12.2017 р.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 01.07.2013 р. ОСОБА_8 покарання не відбував, крім того, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
У зв`язку з наведеним, застосування до ОСОБА_8 районним судом п. «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» - необґрунтоване. Також стосовно обвинуваченого відсутні й інші заборони на застосування акту амністії, в тому числі й передбачені п. «а» ст. 9 вказаного закону.
Вирішуючи питання про можливість задоволення клопотання про застосування до обвинуваченого акту амністії, апеляційний суд зазначає наступне.
ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України, йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 01 липня 2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України, та за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).
ОСОБА_8 , 1991 року народження є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Харківським облвійськкоматом 21.12.2016 року (том 3, арк. 61).

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», уразі якщо до особи може бути застосовано декілька підстав, передбачених цим Законом, застосовується підстава, яка найбільшим чином поліпшує становище особи.

Положення п. «д» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», про застосування яких просить апелянт, не розповсюджується на тяжкі злочини, в даному випадку ч. 3 ст. 185 КК України, а тому апеляційний суд застосовує положення акту амністії, яке є найбільш сприятливим для обвинуваченого.

Враховуючи зазначені вимоги Закону та конкретні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що до обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно застосувати ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від відбування покарання.
Таким чином, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, вирок районного суду зміні, а до ОСОБА_8 має бути застосовано акт амністії.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 12 грудня 2017 року змінити.
Застосувати до ОСОБА_8 положення ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від покарання, призначеного вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 12 грудня 2017 року.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

Судді: