Справа№751/4644/18
Провадження №1-кс/751/2176/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2018 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м.Чернігова ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 в порядку статті 206 КПК України про негайне звільнення з-під варти,

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 із клопотанням, в якому просить негайно звільнити з-під варти ОСОБА_3 , який знаходиться в Чернігівському СІЗО, обґрунтовуючи своє клопотання наступним.

16.03.2018 року Деснянський районний суд м. Чернігова своїм вироком у кримінальній справі № 748/1669/17 по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, визнав винним ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначив йому покарання у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення. Цим же вироком було залишено без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Вирок було оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області, після чого справу було направлено до Апеляційного суду Чернігівської області.

У вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.03.2018 року у кримінальній справі № 748/1669/17 зазначено, що вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцяти денного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Станом на 10.07.2018 року суди більше не розглядали питання про продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого. Не зважаючи на відсутність будь-яких ухвал про наявність підстав тримати обвинуваченого під вартою в Чернігівському СІЗО його не випустили із слідчого ізолятора, будь-яких підстав утримувати його не було. Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.03.2018 року у кримінальній справі № 748/1669/17 законної сили не набув, особливого порядку щодо набрання чинності чи виконання вироку в частині продовження дії запобіжного заходу судом не визначено, не визначено такого порядку і нормами КПК України. Отже, рішення суду, що набрало законної сили, яким визначено запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою після 16.03.2018 року немає.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник клопотання підтримали з підстав, зазначених у ньому.

Прокурор вважала клопотання необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає, відповідно до ст.115 КПК України строки можуть визначатись вказівкою на подію, вироком суду запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили, тому запобіжний захід є діючим і тому підстави для звільнення ОСОБА_3 з-під варти відсутні.

Вислухавши пояснення заявника та його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали провадження, матеріали наглядового провадження № 78/865-13 по кримінальному провадженню № 0000818, слідчим суддею встановлено, що згідно вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 березня 2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 20 травня 2017 року, - з дня фактичного затримання. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили. Зараховано ОСОБА_3 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 20 травня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а починаючи з 21 червня 2017 року, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Визначений загальний порядок оскарження вироку.

Ухвалою судді судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернігівської області від 27 квітня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 березня 2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині у разі визнання особи винуватою, зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження. Згідно п.9 ч. 2 ст. 131 КПК України тримання під вартою є видом заходу забезпечення кримінального провадження.

Строки тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили кримінальним процесуальним законодавством не встановлені.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ст. 3 вищевказаного Закону підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України.

Як встановлено в судовому засіданні вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.03.2018 року щодо ОСОБА_3 законної сили не набрав, оскільки був оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області.

Згідно вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.03.2018 року на теперішній час відносно ОСОБА_3 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказаний запобіжний захід може бути змінено чи скасовано судом апеляційної інстанції, на розгляді якого знаходиться апеляційна скарга. Будь-яких даних про таку зміну або скасування запобіжного заходу слідчому судді не надано.

Встановлені обставини свідчать про те, що слідчий суддя, при розгляді справ, зокрема такої категорії, не може перебирати на себе повноваження суду апеляційної інстанції та перевіряти законність прийнятого судом рішення в частині обґрунтованості, строку запобіжного заходу та порядок набрання вироку законної сили.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що тримання ОСОБА_3 під вартою у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» є законним, підстав для звільнення останнього з-під варти не має.

При розгляді клопотання в порядку ст. 206 КПК України слідчим суддею не вирішуються питання щодо обрання чи зміну запобіжного заходу щодо засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 в порядку статті 206 КПК України про негайне звільнення з-під варти - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий cуддя ОСОБА_1