БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/1020/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" травня 2018 р. м.Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни кримінальне провадження № 0000614 від 11.10.2017 року щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзна Чернігівської області, проживаючого у АДРЕСА_1 українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого Борзнянським районним судом 05.05.2017 року за ст. 185 ч.1 КК України з призначенням покарання у виді 100 годин громадських робіт, -
якого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 , який раніше був засуджений 05.05.2017 року Борзнянським районним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, до 100 годин громадських робіт, 19.06.2017 року був поставлений на облік Борзнянського районного сектору із питань пробації, ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також з наслідками ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт. Цього ж дня ОСОБА_4 було видано направлення до КП «Борзна-комунальник» у м.Борзна Чернігівської області для відбування покарання, до виконання якого він повинен був приступити 20.06.2017 року.
У подальшому, у період з 20.06.2017 року і до жовтня 2017 року ОСОБА_4 до КП «Борзна-Комунальник» у м.Борзна Чернігівської області не прибув, та, не виконуючи обов`язку безоплатно виконувати суспільно-корисні роботи, взагалі не приступив до відбування покарання у вигляді громадських робіт, тим самим ухилився від відбування покарання.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, визнав повністю.
В показаннях він пояснив, що 19.06.2017 року був поставлений на облік Борзнянського районного сектору із питань пробації, де його ознайомили з порядком та умовами відбування покарання, а також з наслідками ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт. У той же день він отримав направлення до КП «Борзна-комунальник» у м.Борзна Чернігівської області, де повинен був відбувати покарання, починаючи з 20.06.2017 року.
Причиною невиконання покладених обов`язків по відпрацюванню призначеного покарання у вигляді громадських робіт у КП «Борзна-Комунальник» у м.Борзна Чернігівської області, починаючи з 20.06.2017 року, і до жовтня 2017 року пояснив тим, що травмував лікоть лівої руки і втратив можливість працювати. В наступному періоді до квітня 2018 року він не мав можливості пройти належне лікування отриманої ним травми локтя лівої руки. Після того, як суд почав розглядати дане кримінальне провадження, він приступив до роботи, і в травні 2018 року відпрацював 28 годин з призначених йому 100 годин громадських робіт.
Пояснив, що хоча й не займався лікуванням травми, він повністю справляється з завданням, що визначається представником КП «Борзна-Комунальник».
Погодився з обґрунтованістю обвинувачення, і що не до кінця усвідомлював наслідків своєї протиправної поведінки.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , в своїх показаннях навела численні факти нехтування ОСОБА_4 попереджень співробітників Борзнянського районного сектору з питань пробації про те, що лише у випадку надання ним доказів хвороби він має право на відкладення на час хвороби і до одужання покладених на нього обов`язків з виконання вироку суду, однак ОСОБА_4 ніяким чином не реагував на зазначені попередження, у тому числі й письмові, що долучені до його особової справи. Його поведінка за весь цей період, починаючи з 19.06.2017 року, свідчить про те, що він навмисно ухилявся від виконання покарання суду у виді громадських робіт.
Крім показань обвинуваченого та свідка ОСОБА_5 , винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України, підтверджується пред`явленими суду прокорором письмовими доказами, а саме: документами з особової справи, заведеної органом пробації, з яких вбачається, що ОСОБА_4 періодично попереджався про те, що у разі ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт передбачена кримінальна відповідальність за ст. 389 ч.2 КК України, а також роз`яснювались положення ст.37 КВК України стосовно сумлінного ставлення до роботи, пов`язаною з виконанням вироку, проте ОСОБА_4 умисно ухилявся від виконання робіт, що підтверджується довідками КП «Борзна-Комунальник» на запити органу пробації про ігнорування ОСОБА_4 складених графіків виходу на роботу.

Особисто ОСОБА_4 в своїх поясненнях визнав факт ігнорування вимог співробітників органу пробації, використовуючи в якості причин відсутність коштів на лікування захворювання і нездатність до праці. Проте, визнав той факт, що, почавши працювати у травні, йому надається робота, яку він здатний виконувати з урахуванням хвороби.

З огляду на зазначене, а також враховуючи показання обвинуваченого, які він давав в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною, і що кваліфікація його дій, які виразились в ухиленні від відбуття ним громадських робіт як особою, засудженою до цього покарання, є правильною - як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому з метою його виправлення та перевиховання, судом враховуються положення ст.50 КК України, а саме, що вирок суду має на меті не лише покарання, а й виправлення засудженого, а також спрямований на запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Водночас, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, суд виходить також із вимог ст.65 КК України, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого і його ставлення до вчиненого правопорушення.

Зокрема, судом враховано такі обставини у справі :

- характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим злочину, який відповідно до ст.12 КК України кваліфікується як злочин невеликої тяжкості;

- посередню характеристику з місця проживання обвинуваченого;

- обставини, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, - щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині;

- обставинами, відповідно до ст.67 КК України, якими обтяжується покарання, є рецидив злочинів.

Згідно з даними, що надані суду Борзнянською ЦРЛ, обвинувачений не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.

При обранні міри та виду покарання суд дійшов висновку, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого слід застосувати покарання, передбачене санкцією Особливої частини КК України у вигляді арешту.

Призначаючи покарання, судом враховані також вимоги ст.71 КК України, якою передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Водночас при визначенні міри покарання суд керується правилами складання покарань, передбаченими ст.72 ч.1 п.1, п.п. «г» КК України.

З урахуванням даних, наявних в матеріалах кримінального провадження, щодо залишку 72 год. громадских робіт невідбутого ОСОБА_4 покарання за попереднім вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 05.05.2017 року у виді 100 год. громадських робіт та керуючись правилами складання покарань, передбаченими ст.72 ч.1 п.1, п.п. «г» КК України залишок невідпрацьованого покарання 72 год. може бути замінено на арешт 9 днів, шляхом застосування ст.70 ч.1 КК України.

Суд вважає, що остаточне покарання обвинуваченому слід призначити шляхом складання покарань у вигляді арешту.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись 389 ч.2 КК України, ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 місяців арешту.
На підставі ст.72 ч.1 п.1, п.п. «г» КК України та ч. 1 ст. 70 КК України, з урахуванням залишку покарання 72 год. громадських робіт, невідбутого ОСОБА_4 за попереднім вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 05.05.2017 року, шляхом складання покарань, призначити ОСОБА_4 за сукупністю злочинів остаточне покарання у виді 3 місяців 9 днів арешту.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувати до набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів через Борзнянський районний суд.

Суддя
Борзнянського районного суду ОСОБА_1