У Х В А Л А

02 жовтня 2018 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Ісаєве, Миколаївського району, Одеської області, громадянка України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст. 127, ч.1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В :

02 жовтня 2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся Слідчий Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 30 вересня 2018 року близько 21 години ОСОБА_6 разом із трьома невстановленими досудовим розслідуванням особами, умисно, незаконно, порушуючи права власника ОСОБА_7 на недоторканість житла, без дозволу на те останнього, всупереч його волі, проникли зайшли через вхідні двері до місця проживання ОСОБА_7 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де у подальшому ОСОБА_6 наніс ОСОБА_7 тілесні ушкодження з метою примусити його визнати свою винуватість у викраденні майна ОСОБА_6 та повернути зазначене майно.

Тим самим ОСОБА_6 разом з трьома невстановленими досудовим розслідуванням особами, порушили особисті права власника вказаного будинку ОСОБА_7 , передбачені ст. 30 Конституції України, а саме право на недоторканність житла.

В подальшому, через незначний проміжок часу, ОСОБА_6 разом із трьома невстановленими досудовим розслідуванням особами залишили будинок потерпілого ОСОБА_7 та зникли з місця події.

Крім того, 30 вересня 2018 року близько 21 години ОСОБА_6 , спільно з трьома невстановленими досудовим розслідуванням особами, знаходилися за місцем проживання потерпілого ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де з метою завдання сильного фізичного болю шляхом нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою примушення потерпілого ОСОБА_7 визнати свою винуватість у викрадені майна ОСОБА_6 та повернути викрадене майно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, умисно наніс удари руками, ногами та паском по тілу потерпілого ОСОБА_7 , в той час як три інші невстановлені досудовим розслідуванням особи знаходилися поруч та унеможливлювали залишення потерпілим ОСОБА_7 місця свого проживання. Після чого, ОСОБА_6 для демонстрації своєї зверхності та отримання від потерпілого визнання, дістав ємність з полімерного матеріалу з запалювальною сумішшю, яку приніс із собою, та вилив її на голову та обличчя ОСОБА_7 . Коли останній відмовився визнати свою винуватість у викраденні його майна, то ОСОБА_6 підпалив запалювальну суміш.

Внаслідок вказаних протиправних дій потерпілому ОСОБА_7 заподіяно сильного фізичного болю та морального страждання, а також завдано тілесних ушкоджень у вигляді термічного опіку обличчя, шиї, тулубу, правої кисті 2-3 А ступеню до 15 відсотків, опік дихальних шляхів, набряк обличчя та шиї.

На думку сторони обвинувачення, причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події від 30.09.2018 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; довідкою виданою лікарем Білоцерківської районної лікарні; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 .

Таким чином, на думку сторони обвинувачення, підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених: ч.2 ст. 127 КК України та ч.1 ст.162 КК України, є обґрунтованою.

Щодо наявності ризиків, то ризиком того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальні правопорушення, може навмисно переховуватись з метою уникнення відповідальності, та під страхом суворого покарання може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному проваджені, чим може перешкоджати виконанню процесуальних рішень та встановленню істини у кримінальному провадженні.

Ризиком того, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків є те, що підозрюваному відомо місце проживання вказаних осіб. Підозрюваний шляхом погрози, підкупу може схиляти свідків до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Відповідно до п. 5 ст. 177 КПК України, враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваного ОСОБА_6 , останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризиком того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення також є те, що підозрюваний ніде не працює, не має постійних джерел доходу, належних засобів для існування, вчинив особливо тяжкий злочин.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та її належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під ватрою.

Також, необхідно врахувати соціальні зв`язки підозрюваного, відсутність у нього постійного офіційного місця роботи, постійного джерела доходів, майновий стан, з урахуванням його репутації, віку та стану здоров`я.

Враховуючи ступень тяжкості кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_6 та спосіб його вчинення, на думку сторони обвинувачення, необхідно не визначати заставу.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання та просили обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без наданням можливості внесення застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні просить суд не застосовувати до нього запобіжний захід пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні просить суд не застосовувати до ОСОБА_6 запобіжний захід пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя робить наступні висновки.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).

Слідчим суддею встановлено, що 30 вересня 2018 року близько 21 години ОСОБА_6 разом із трьома невстановленими досудовим розслідуванням особами, умисно, незаконно, порушуючи права власника ОСОБА_7 на недоторканість житла, без дозволу на те останнього, всупереч його волі, проникли зайшли через вхідні двері до місця проживання ОСОБА_7 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де у подальшому ОСОБА_6 наніс ОСОБА_7 тілесні ушкодження з метою примусити його визнати свою винуватість у викраденні майна ОСОБА_6 та повернути зазначене майно.

Тим самим ОСОБА_6 разом з трьома невстановленими досудовим розслідуванням особами, порушили особисті права власника вказаного будинку ОСОБА_7 , передбачені ст. 30 Конституції України, а саме право на недоторканність житла.

В подальшому, через незначний проміжок часу, ОСОБА_6 разом із трьома невстановленими досудовим розслідуванням особами залишили будинок потерпілого ОСОБА_7 та зникли з місця події.

Крім того, 30 вересня 2018 року близько 21 години ОСОБА_6 , спільно з трьома невстановленими досудовим розслідуванням особами, знаходилися за місцем проживання потерпілого ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де з метою завдання сильного фізичного болю шляхом нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою примушення потерпілого ОСОБА_7 визнати свою винуватість у викрадені майна ОСОБА_6 та повернути викрадене майно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, умисно наніс удари руками, ногами та паском по тілу потерпілого ОСОБА_7 , в той час як три інші невстановлені досудовим розслідуванням особи знаходилися поруч та унеможливлювали залишення потерпілим ОСОБА_7 місця свого проживання. Після чого, ОСОБА_6 для демонстрації своєї зверхності та отримання від потерпілого визнання, дістав ємність з полімерного матеріалу з запалювальною сумішшю, яку приніс із собою, та вилив її на голову та обличчя ОСОБА_7 . Коли останній відмовився визнати свою винуватість у викраденні його майна, то ОСОБА_6 підпалив запалювальну суміш.

01.10.2018 за вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003882, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України та №0003881, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

01.10.2018 о 23 год. 30 хв. в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.127 КК України.

01.10.2018 Білоцерківською місцевою прокуратурою було об`єднано кримінальні правопорушення, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003882 та №0003881, присвоївши основний номер №0003881.

01.10.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.127, ч.1 ст.162 КК України по кримінальному провадженню № 0003881.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 30.09.2018 року, оглянуто житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де підозрюваний ОСОБА_6 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення, виявлено сліди папілярних узорів та обгорілий фрагмент тканини.

Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 , останній розповів про обставини вчинення щодо нього протиправних дій з боку ОСОБА_10 ( ОСОБА_6 ) та трьох невстановлених осіб.

Відповідно до довідки виданої лікарем Білоцерківської районної лікарні, де зазначені наявні тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_7 .

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , остання повідомила про відомі їй обставини вчинення протиправних дій щодо потерпілого ОСОБА_7 ..

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 , останній, будучи основним свідком, впізнає ОСОБА_6 , як особу яка здійснювала побиття та підпал потерпілого ОСОБА_7 ;

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , останній розповів, що знаходячись за місцем свого проживання 30.09.2018 близько 21 години, до будинку увірвалося четверо осіб, серед яких був ОСОБА_6 та троє невідомих в масках, в подальшому в свою сторону чув погрози від ОСОБА_6 та бачив, як останній наносить удари по ОСОБА_7 після чого відчував різкий запах бензину та горілого.

Сукупність вищевказаних доказів, які оцінено слідчим суддею, дають підстави дійти висновку про те, що підозра у причетності ОСОБА_6 до скоєння зазначеного злочину, є очевидно обґрунтованою.

Оцінюючи наявність ризиків, на які посилався у своєму клопотанні слідчий та прокурор, вказана обґрунтована інформація свідчить про наявність ризику вчинення підозрюваним нових злочинів.

Слідчий суддя також враховує, що органами досудового розслідування ще не проведено необхідних експертиз для встановлення доказів.

Крім того, перебуваючи на свободі підозрюваний зможе шляхом вмовляння, погроз чи підкупу, впливати на свідків події злочину на даній стадії досудового розслідування, що свідчить про наявність зазначеного ризику, на який посилався прокурор.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень та запобігання спробам чинення тиску на свідків, та можливого чинення інших перешкод органам досудового розслідування, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо останнього на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим КПК України.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень та запобігання спробам чинення тиску на потерпілого, свідків, та можливого чинення інших перешкод органам досудового розслідування, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо останнього на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим КПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним не визначати підозрюваній розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, вчиненого із застосування насильства.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194, 199, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 - задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст. 127, ч.1 ст. 162 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з дня затримання, тобто з 30 вересня 2018 року по 29 листопада 2018 року включно.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному ОСОБА_6 після її проголошення.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголосити 05 жовтня 2018 року, о 8 годині 50 хвилин.

Слідчий суддяОСОБА_1