справа № 462/2559/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

законного представника: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові матеріали кримінального провадження № 0001320 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова,українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15-ч.1 ст.185 КК України, суд

в с т а н о в и в :

13 квітня 2018 року близько 17.45 год. неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Cropp» ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», що розташований в ТРЦ «Вікторія Гарденс», що на вул. Кульпарківській, 226 «Б» у м. Львові, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю сторонньої уваги за ним, шляхом вільного доступу таємно викрав теніску чоловічу (артикул RP 229) в кількості 1 шт. за ціною 182,50 гривень без ПДВ, теніску чоловічу (артикул UA 996) в кількості 1 шт. за ціною 374,17 гривень без ПДВ, теніску чоловічу (артикул ST 824) в кількості 2 шт. за ціною 182,50 гривень без ПДВ кожна, теніску чоловічу (артикул TD 661) в кількості 1 шт. за ціною 374,17 гривень без ПДВ, шорти чоловічі (артикул SJ 419) в кількості 2 шт. за ціною 499,17 гривень без ПДВ кожні, на загальну суму 2294,17 грн. В подальшому, з метою отримання можливості розпорядитись вказаним товаром, перебуваючи в роздягалці вказаного магазину, користуючись відсутністю сторонньої уваги за ним, ОСОБА_4 заховав вказані речі в рюкзак, який мав із собою та виніс їх за межі магазину. Однак, незважаючи на те, що неповнолітній ОСОБА_4 вчинив всі необхідні дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, свого злочинного умислу до кінця не довів, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений та затриманий працівниками магазину «Cropp» ДП «ЛПП Україна».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15-ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, доведена повністю і його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 15-ч.1 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

Відповідно до ч.1 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, вчинений умисно; особу винного, який раніше не судимий /матеріали кримінального провадження, арк.63/, неповнолітній, неодружений, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває /матеріали кримінального провадження, арк. 65, 66/, згідно наданої характеристики за місцем проживання скарг на обвинуваченого не надходило /матеріали кримінального провадження, арк. 67/.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 слід обрати покарання достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів у виді позбавлення волі в наближених мінімальних межах санкції статті обвинувачення та беручи до уваги, що обвинувачений є неповнолітнім, щиро розкаявся у вчиненому, обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, суд прийшов до висновку, про можливість застосувати до обвинуваченого ст.105 КК України і звільнити його від відбування покарання, застосувавши до обвинуваченого примусові заходи виховного характеру, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні - відсутні.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.15, 65-67, 75, 76, 104, 185 КК України, ст.26, 84, 91, 94, 95, 100, 118, 368, 370, 373, 374, 376, 392-393, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ст.105 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання та застосувати до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та заборони відвідувати розважальні заклади (дискотеки, клуби, ресторани, бари) протягом одного року з дня ухвалення вироку.

Речові докази:теніски чоловічі, в кількості 5 шт. та шорти чоловічі, в кількості 2 шт, передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого магазином «Cropp» ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» ОСОБА_7 /матеріали кримінального провадження а.с.29/ повернути потерпілому;
- компакт диск DVD-R 4,7 GB/120 min із відеофайлами - зберігати при матеріалах кримінального провадження /матеріали кримінального провадження а.с.36/.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1