Єдиний унікальний номер 725/4788/17
Номер провадження 1-кп/725/266/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2018 Першотравневий районний суд м.Чернівців
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
За участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000599 від 27.09.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Сучевени, Глибоцького району, Чернівецької області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , неодруженого, пенсіонера, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що в червні 2017 року вчинив умисний злочин при наступних обставинах:
Так, під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000097, внесеному до ЄРДР 15.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці №727/5783/17 від 13.06.2017 року було надано дозвіл на проведення обшуку по місцю фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 з метою відшукання та вилучення речей та предметів, які мали відношення до вказаного кримінального провадження.

14.06.2017 року о 14 год. 00 хв. слідчий СУ ГУНП в Чернівецькій області у відповідності до вимог ст. 236 КПК України, за участю ОСОБА_5 , двох понятих та інших учасників слідчої дії, розпочав санкціонований обшук у будинку АДРЕСА_2 , в ході проведення якого о 14 год. 35 хв. в шухляді тумбочки першої кімнати від вхідних дверей даного будинку виявлено паперову упаковку із реквізитами «патроны охотничьи», з маркувальними позначеннями «7,62x39», «WOLF» та датою виготовлення «09.06», при відкритті якої встановлено наявність у ній дев`ятнадцяти патронів, придбання яких та зберігання у даному приміщенні ОСОБА_5 визнав під час обшуку, однак не зміг обґрунтувати законність їх зберігання дійсним дозволом.
За наслідками проведеного обшуку, паперову упаковку з дев`ятнадцятьма наявними у ній патронами було належним чином упаковано та вилучено, про що зазначено у протоколі обшуку від 14.06.2017.
Згідно висновку судової балістичної експертизи №1163-к від 29.06.2017 року виявлені та вилучені дев`ятнадцять патронів за місцем проживання ОСОБА_5 являються боєприпасами до мисливської нарізної вогнепальної зброї та призначені для проведення пострілів з мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62мм (ОПСКС, Вепрь та ін.). Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.
Разом з тим встановлено, що відповідно до інформаційної підсистеми Зареєстрована зброя» бази даних єдиної інформаційної системи МВС ОСОБА_5 , у період з 30.03.1997 по 30.03.2012 роки, володів спеціальним дозволом №000005 на право зберігання, носіння мисливської нарізної зброї, типу «Карабін ОПСКС», згідно якого мав право зберігання, використання основних частин зброї та бойових припасів до неї.
Далі, ОСОБА_5 , діючи на підставі вищевказаного дозволу, у невстановленому слідством місці, у період з вересня 2006 року по березень 2012 року (більш точної дати органом досудового розслідування не встановлено) легально придбав бойові припаси у кількості 19 патронів, калібру 7,62 мм., для мисливської нарізної рушниці, які відповідно до вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 року, зобов`язаний був зберігати по місцю реєстрації своєї мисливської нарізної рушниці зазначеному у спеціальному дозволі, а саме в квартирі АДРЕСА_3 .
10.03.2012 року ОСОБА_5 було відчужено мисливську нарізну рушницю «Карабін ОПСКС» Серії АВ №1666, та відповідно до положень вищевказаної Інструкції, останнього 30.03.2012 року позбавлено спеціального дозволу на право зберігання, носіння мисливської нарізної зброї типу «Карабін ОПСКС» та знято з обліку як власника мисливської нарізної зброї, а отже позбавлено і права на законне носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут боєприпасів до вказаної рушниці.
При невстановлених досудовим слідством обставинах та час ОСОБА_5 переніс боєприпаси до нарізної мисливської рушниці з адреси місця своєї реєстрації по АДРЕСА_1 на адресу місцясвого фактичного проживання по АДРЕСА_2 .

В подальшому, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що позбавлений спеціального дозволу на право зберігання, носіння мисливської нарізної зброї, а отже і відповідних боєприпасів до вказаної зброї та відсутності іншого діючого дозволу, діючи умисно та протиправно, в порушення глави 12 розділу 2 Інструкції, у період з 30.03.2012 року по 14.06.2017 року здійснював незаконне зберігання дев`ятнадцяти бойових припасів до мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм. До моменту їх виявлення та вилучення в ході обшуку працівниками правоохоронних органів.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав. Суду показав, що тривалий час у нього був дозвіл на носіння зброї. У 2014 році він відніс свою рушницю в магазин до ОСОБА_6 та продав її, після чого термін дії свого дозволу не продовжував. Виявлені під час обшуку патрони належать йому, він придбав їх для того, щоб відстріляти карабін в УМВС. Під час продажу рушниці у нього був дозвіл виключно на продаж зброї, про те що на продаж боєприпасів необхідний окремий дозвіл йому відомо не було. Він хотів продати патрони проте у нього в магазині їх прийняли, у зв`язку з відсутністю дозволу. Вину не визнає, оскільки працівники поліції не повідомили йому, що потрібно здати патрони.

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на підставі ст. 63 Конституції України відмовились давати суду показання, оскільки є членами сім`ї обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що працює старшим інспектором дозвільної системи з 2012 року. Обвинувачений ОСОБА_5 не має дозволу на зберігання чи носіння зброї та боєприпасів. Він не звертався до поліції з заявою добровільну здачу боєприпасів.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що є приватним підприємцем та володіє мисливським магазином. Його магазин надає послуги щодо комісійної купівлі зброї та боєприпасів, однак при цьому особа повинна пред`явити паспорт та дозвіл на придбання. ОСОБА_5 звертався до нього з приводу реалізації зброї та боєприпасів. Він відмовився купувати в обвинуваченого патрони.

Крім показів обвинуваченого та свідків, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, дослідженими та проаналізованими судом, а саме:

-Витягом з ЄРДР №0000599 від 27.09.2017 року, з якого вбачається, що слідчим під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000097 під час проведення санкціонованого обшуку 14.06.2017 року за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 було виявлено 19 патронів, калібру 7,62 (а.с.1-2 Том 1);

-Постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 27.09.2017 року, згідно якої з матеріалів кримінального провадження № 0000097 було виділено матеріали по факту виявлення у помешканні ОСОБА_5 боєприпасів за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (а.с. 8-12 Том 1);

-Витягом з ЄРДР №0000097, з якого вбачається, що 15.03.2017 року було зареєстровано кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ст..368 ч.3 КК України (а.с.13 Том 1);

-Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухома майно від 13.06.2017 року, відповідно до якої судом встановлено, що будинок АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_8 сину обвинуваченого (а.с.66-68 Том 1);

-Клопотанням про проведення обшуку від 13.06.2017 року, відповідно до якого слідчий ОСОБА_10 за погодженням з прокурором ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці з клопотанням про проведення обшуку житла ОСОБА_5 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 (а.с.69-72 Том 1);

-Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.06.2017 року, якою було надано слідчим слідчої групи СУ ГУНП в Чернівецькій області дозвіл на проведення обшуку в житлі та іншому володінні ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , де фактично проживає без реєстрації ОСОБА_5 з метою відшукання та вилучення документів щодо погодження паспорту прив`язки рекламної вивіски, виготовленого МКП «Реклама» на приміщення ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_2 », комп`ютерної техніки, засобів зв`язку, електронних носіїв інформації, дисків для лазерних систем зчитування та чорнових записів, в яких містяться відомості з приводу одержання неправомірної вигоди та вказаної документації, грошових коштів, які були задіяні для контролю за вчинення злочину (а.с.73-74 Том 1);

-Протоколом обшуку від 14.06.2017 року, згідно якого під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 було виявлено патрони мисливські 7,62х39-10 в кількості 19 шт. у картонній упаковці, які було виявлено в першій від входу у будинок кімнаті в тумбочці, а також дозвіл на придбання мисливської нарізної зброї від 09.09.2015 року № НОМЕР_1 дійсний до 09.12.2015 року (а.с. 81-87 Том 1);

-Висновком судової балістичної експертизи №1163-к від 29.06.2017 року, відповідно до якої виявлені та вилучені дев`ятнадцять патронів за місцем проживання ОСОБА_5 являються боєприпасами до мисливської нарізної вогнепальної зброї та призначені для проведення пострілів з мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62мм (ОПСКС, Вепрь та ін.). Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби (а.с.93-95 Том1).
-Протоколом огляду від 06.07.2017 року, в ході якого було оглянуто посвідчення МВС України «Дозвіл на зброю» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , видане 20.03.2006 року на право зберігання, носіння мисливської гладкоствольної рушниці марки «Remington» №А-158579 м, дійсного до 20.03.2009 року за адресою м.Чернівці вул.Шептицького, 12//5, яке завірене мокрою печаткою з гербовим відтиском Першотравневого районного відділу УМВС України в Чернівецькій області; дозвіл на придбання мисливської нарізної зброї № НОМЕР_1 від 09.09.2015 року виданого ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.96 Том 1);
-Довідкою Управління превентивної діяльності ГУНП в Чернівецькій області від 27.09.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_5 був власником зареєстрованої зброї: карабін ОПСКС серія НОМЕР_3 дозвіл строком до 30.03.2012 року, знято з обліку 10.03.2012 року; рушниця гладкоствольна «Remington» № НОМЕР_4 дозвіл строком до 20.03.2009 року, знято з обліку 01.11.2008 року (а.с. 105 Том1);
-Протоколом огляду від 28.09.2017 року, в ході якого було оглянуто облікову справу №23 Том 13 на особу, яка має вогнепальну зброю. На сторінці №314 наявний опис справи №095 дозвіл С-5 ОСОБА_5 , оглядом якої зокрема встановлено: наявність листа про реалізацію зброї на 2012 рік, а також вилучене посвідчення (дозвіл на зберігання та носіння мисливської нарізної зброї) (а.с.107-161 Том №1);
-Протоколом огляду «Книги обліку зброї» від 19.10.2017 року, в якій наявний запис №262 відносно ОСОБА_5 про здачу зброї ОПСКС 7.62х39 АВ-1666 (а.с.198-201 Том 1).
Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.1 ст. 263 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Невизнання вини обвинуваченим суд розцінює як спосіб захисту власних інтересів, а також як спробу уникнути відповідальності.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» №3 від 26.04.2002 року, бойовими припасами визнаються патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, артилерійські снаряди, бомби, міни, гранати, бойові частини ракет і торпед та інші вироби в зібраному вигляді, споряджені вибуховою речовиною і призначені для стрільби з вогнепальної зброї чи для вчинення вибуху. Патрони та набої до гладкоствольної мисливської зброї, а також патрони, споряджені гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, не є предметом злочинів, передбачених статтями 262, 263 КК України.

З урахуванням вказаних роз`яснень, а також наявного у матеріалах кримінального провадження висновку експерта № 1163-к від 29.06.2017 року, судом встановлено, що виявлені та вилучені дев`ятнадцять патронів за місцем проживання ОСОБА_5 являються боєприпасами, оскільки призначені для проведення пострілів з мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм та придатні до стрільби (а.с.93-95 Том1).
Аргументи сторони захисту та обвинуваченого щодо його необізнаності з приводу необхідності отримання окремого дозволу на зберігання боєприпасів суд відхиляє.

Так, у відповідності до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Підстави та порядок отримання дозволів на зберігання вогнепальної (в тому числі мисливської нарізної) зброї визначено Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою КМУ №576 від 12.10.1992 року, а також Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 року.

Відповідно до вказаних нормативних актів видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів

і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється: на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну і гладкоствольну), бойові припаси до неї, холодну зброю, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї - у порядку, визначеному МВС.

Розглядаючи доводи сторони захисту щодо неналежності та недопустимості доказів у справі, суд зазначає таке:
Так, відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Належність та допустимість доказів регламентовані ст. 85, 86 КПК України, а саме: належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів; доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Порядок отримання доказів, вказаних у ч. 2 ст. 84 КПК, передбачає дотримання наступних вимог: 1) належний суб`єкт отримання доказів; 2) законність процесуального джерела доказів; 3) дотримання процесуального порядку отримання доказів; 4) дотримання правил фіксації ходу і результатів слідчих (розшукових) дій.
Частиною 2 ст. 86 КПК України, передбачено, що недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Даючи оцінку доказу: протоколу обшуку від 14.06.2017 року з точки зору його належності та допустимості суд зауважує, що його було проведено за участю підозрюваної ОСОБА_7 , яка є співмешканкою обвинуваченого, та її трьох захисників. Окрім того, під час обшуку був присутній ОСОБА_5 , який є володільцем будинку АДРЕСА_2 та батьком власника.

Крім того, судом не встановлено недопустимості зазначеного доказу з тих міркувань, що обшук було проведено в рамках кримінального провадження 0000097 на підставі ухвали слідчого судді з метою виявлення предметів і знарядь іншого злочину, оскільки в подальшому матеріали щодо вилучених боєприпасів під час цього обшуку були виділені в окреме провадження за номером 0000599.

Відповідно до ст. 87 та ст.ст. 234, 236 КПК України відсутні підстави для визнання протоколу обшуку від 14.06.2017 року недопустимим доказом. Порушень порядку проведення обшуку судом не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, те що, згідно до ст.12 КК України, даний злочин є тяжким.

Крім того, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, є особою похилого віку, пенсіонером по інвалідності.

Наведені вище обставини, суд визнає таким, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2004 року зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, зокрема відсутність будь-яких наслідків та шкоди внаслідок вчинення злочину, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість при призначенні покарання обвинуваченому застосувати вимоги ст. 69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання у виді штрафу, не зазначеного в санкції статті за цей злочин, оскільки даний вид покарання буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_5 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України і за його вчинення призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень у дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави понесені судові витрати у розмірі 618 грн. 50 коп.

Речові докази: патрони в кількості 19 штук, які знаходяться в сейф-пакеті №3989471 із маркувальним позначенням «7,62х39», «Wolf» та являються боєприпасами до мисливської нарізної вогнепальної зброї та передані до зберігання ВЛМТЗ ГУНП в Чернівецькій області передати ГУНП в Чернівецькій області.

Речові докази: посвідчення МВС України «Дозвіл на зброю» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , дозвіл на придбання мисливської нарізної зброї № НОМЕР_1 від 09.09.2015 року, виданого ОСОБА_5 які зберігаються у матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1