Справа № 461/2931/18
Провадження № 1-кс/461/2855/18
УХВАЛА
іменем України
25.04.2018 р. м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши погоджене з заступником начальника 2 го відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 23.03.2018р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
23.04.2018 року до суду надійшло погоджене з заступником начальника 2 го відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 23.03.2018 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що ОСОБА_5 , будучи службовою особою, а саме інспектором взводу обслуговування доріг державного значення Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, спільно з ОСОБА_6 вимагав та прийняв неправомірну вигоду від особи за непритягнення останнього до адміністративної відповідальності, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.

23.04.2018 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. В ході затримання у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено:
1.Службове посвідчення на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_1 ;
2.Посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_2 ;
3.Перепустка в Управління патрульної поліції 100423;
4.Картка Ощадбанку 423306;
5.Картка Приватбанку 001597;
6.Грошові кошти в сумі 350 грн., номіналами по 100 грн. 3 шт., номіналом 50 грн. 1 шт.;
7.Купюра номіналом 1 долар США;
8.Зв`язка ключів 3 шт. з брелком;
9.Медична довідка на ім`я ОСОБА_5 ;
10.Мобільний телефон чорного кольору марки «Хуавей» в чохлі чорного кольору IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ;
11.Нагрудна камера з маркуванням: НОМЕР_5 .
Слідчий зазначає, що вказані у даному клопотанні предмети, речі та документи містять в собі відомості про вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі сліди вчинення злочину, відповідно є доказами у кримінальному провадженні, та враховуючи необхідність запобігання можливості їх приховання, пошкодження чи знищення, зважаючи на те, що вони необхідні для розкриття злочину та встановлення об`єктивної істини, а також те, що на вилученому в ході обшуку мобільному терміналі та технічних пристроях може міститись інформація щодо підготовки та вчинення кримінального правопорушення, яка може бути видалена чи прихована, у зв`язку із чим необхідно застосувати спеціальні знання в галузі комп`ютерної техніки. Просить клопотання задоволити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки подав заяву, в якій просив слідчого суддю проводити розгляд справи у його відсутності.

Захисники підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, оскільки подали заяви, в якій просили слідчого суддю проводити розгляд справи у їх відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Як вбачається із матеріалів клопотання, 23.04.2018 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. В ході затримання у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: Службове посвідчення на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_1 ; Посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_2 ; Перепустка в Управління патрульної поліції 100423; Картка Ощадбанку НОМЕР_6 ; Картка Приватбанку 001597; Грошові кошти в сумі 350 грн., номіналами по 100 грн. 3 шт., номіналом 50 грн. 1 шт.; Купюра номіналом 1 долар США; Зв`язка ключів 3 шт. з брелком; Медична довідка на ім`я ОСОБА_5 ; Мобільний телефон чорного кольору марки «Хуавей» в чохлі чорного кольору IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ; Нагрудна камера з маркуванням: НОМЕР_5 .

Відповідно до ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Слідчий звернувся в суд із клопотанням про накладення арешту на все майно, що було вилучене в ході затримання підозрюваного.
Ч. 7 ст. 236 КПК України передбачено зокрема, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 с. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Тому слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт з метою збереження речових доказів на тимчасово вилучене майно, а саме: Службове посвідчення на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_1 ; Мобільний телефон чорного кольору марки «Хуавей» в чохлі чорного кольору IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ; Нагрудна камера з маркуванням: НОМЕР_5 .

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в накладенні арешту на тимчасово вилучене майна, зокрема на: Посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_2 ; Перепустку в Управління патрульної поліції 100423; Картку Ощадбанку НОМЕР_6 ; Картку НОМЕР_7 ; Грошові кошти в сумі 350 грн., номіналами по 100 грн. 3 шт., номіналом 50 грн. 1 шт.; Купюру номіналом 1 долар США; Зв`язку ключів 3 шт. з брелком; Медичну довідку на ім`я ОСОБА_5 . Оскільки, слідчим не доведено, що вказані речі є предметом кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди злочину, та в подальшому можуть бути визнанні речовими доказами.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з метою збереження вилучених речей у якості речових доказів та конфіскації майна як виду покарання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 23.03.2018р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись, на:
-Службове посвідчення на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_1 ;

-Мобільний телефон чорного кольору марки «Хуавей» в чохлі чорного кольору IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ;

-Нагрудна камера з маркуванням: НОМЕР_5 .

В решті клопотання відмовити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особам, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.
Слідчий суддя ОСОБА_1