У Х В А Л А
"11" червня 2018 р. Справа1-128/09
Провадження1-в/153/25/18-к
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницькрої області заяву ОСОБА_3 про зняття арешту з квартири,
ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про зняття арешту з квартири. Вказав, що комісією по приватизації державного житлового фонду Ямпільської міської ради Вінницької області, ОСОБА_4 було видано розпорядження №988 від 15.05.2003 про передачу йому квартири по АДРЕСА_1 . 22.05.2003 за №988 ОСОБА_4 комісією по приватизації державного житлового фонду Ямпільської міської ради Вінницької області було видано свідоцтво про право власності на житло квартиру, загальною площею 130,3 кв.м., яке видане на підставі розпорядження №988 від 15.05.2003. Слідчий прокуратури Ямпільського району Вінницької області постановою від 07.08.2006 було накладено арешт та заборонено проведення нотаріальних та будь-яких інших дій по відчуженню квартири АДРЕСА_2 . Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області №153/1032/17 від 03.120.2017, яке набрало законної сили 13.10.2017 року, визнано незаконним та скасовано розпорядження №988 від 15.05.2003. Визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 22.05.2003 видане комісією по приватизації державного житлового фонду при Ямпільській міській раді народних депутатів Вінницької області, про право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2 . Скасовано державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка зареєстровано на ОСОБА_4 . На даний час потреба в накладенні арешту на вказану квартиру відпала, так як судом скасовано право власності з попереднього власника нерухомого майна ОСОБА_4 , а комісією по приватизації державного житлового фонду при Ямпільській міській раді їй та членам її сім`ї було видано розпорядження №3393 від 15.03.2018 і в подальшому видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 . Просить скасувати арешт, який був накладений 07.08.2006 постановою б/н прокуратури Ямпільського району Вінницької області на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_4 , а на даний час належить ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надала суду письмову заяву з клопотанням заяву про зняття арешту розглянути у її відсутність. Викладені вимоги підтримує на просить їх задовольнити.
Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що постановою прокуратури Ямпільського району від 07 серпня 2008 року був накладений арешт на нерухоме майно ОСОБА_4 , а саме квартиру по АДРЕСА_3 .
Окрім того, у судовому засіданні встановлено, відповідно до постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 25 серпня 2009 року кримінальну справу закрито у зв`язку із закінченням строків давності.
Разом із тим, постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 25 серпня 2009 року не було вирішено питання, відповідно до ст.248 КПК України (в редакції 1960 року), про скасування арешту майна, який було накладено постановою прокуратури Ямпільського району.
Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області №153/1032/17 від 03.120.2017, яке набрало законної сили 13.10.2017 року, визнано незаконним та скасовано розпорядження №988 від 15.05.2003. Визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 22.05.2003 видане комісією по приватизації державного житлового фонду при Ямпільській міській раді народних депутатів Вінницької області, про право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2 . Скасовано державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка зареєстровано на ОСОБА_4 ..
Із копії свідоцтва про право власності на житло від 22 березня 2018 року встановлено, що квартира по АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частинах кожному.
Відповідно до п.9 Розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України - запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, а тому заява ОСОБА_3 про зняття арешту з майна підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності цим КПК, тобто в порядку КПК України (1960 року). Тобто, до цих правовідносин слід застосовувати норми КПК України 1960 року.
Відповідно до вимог ч.1 ст.29 КПК України (в редакції 1960 року) при наявності достатніх даних про те, що злочином завдана матеріальна шкода, або понесені витрати закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, орган дізнання, слідчий, прокурор, і суд зобов`язані вжити заходів до забезпечення цивільного позову. Одночасно, згідно з ч.1 ст.126 КПК України (в редакції 1960 року), забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.
Згідно ч.6 ст.126 КПК України (1960 року) - накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
П.8 ч.1 ст.324 КПК України (1960 року) зазначає, що постановляючи вирок суд повинен вирішити, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.
Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на квартиру АДРЕСА_2 накладено арешт на підставі постанови прокуратури Ямпільського району від 07 серпня 2006 року.

Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України (1960 року) питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.
Відповідно до ст.411 КПК України питання, пов`язані з виконанням вироку, вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора. Якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, викликається також при необхідності цивільний позивач і цивільний відповідач. Неявка цих осіб не зупиняє розгляду справи.
Згідно п.1 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» - за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Враховуючи те, що в подальшому в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба, то суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 25 серпня 2009 року по кримінальній справі №1-128 2009 року питання про скасування арешту майна вирішено не було.
Керуючись ст.ст.409, 411 КПК України (1960 року), п.9 Розділу ХІ Перехідних Положень КПК України від 13 квітня 2012 року, суд
У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_3 про зняття арешту з квартири задовольнити.

Скасувати арешт майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , який був накладений на підставі постанови б/н прокуратури Ямпільського району від 07 серпня 2006 року.
Ухвала оскарженню не підлягає відповідно до ст.347 КПК України 1960 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1