ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4772/18
провадження № 1-кп/753/1143/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000008 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довге Теребовлянського р-ну Тернопільської обл., українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) № 120-РС, обіймаючого посаду командира бойової машини старшого оператора 2 бойової 2 взводу протитанкових керованих ракет 4 батареї протитанкових керованих ракет, у військовому званні «старший солдат», учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 (по строковій частині) № 120-РС, у військовому званні «старший солдат» на посаді командира бойової машини старшого оператора 2 бойової 2 взводу протитанкових керованих ракет 4 батареї протитанкових керованих ракет, у період часу з 15.11.2017 року по 14.03.2018 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, без поважних на те причин, без наказу та дозволу відповідних командирів і начальників, не з`явився із щорічної основної відпустки до місця проходження служби - військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду та незаконно припинив виконувати свої службові обов`язки, час проводив на власний розсуд. Проте, 14.03.2018 року, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, прибув до військової прокуратури Дарницького гарнізону та заявив про себе.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та суду показав, що справді, за обставин, викладених у мотивувальній частині вироку, він, будучи військовослужбовцем за контрактом, проходячи військову службу у в/ч НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , після чергової відпустки 15.11.2017 року не з`явився до військової частини. Пояснив, що його бабуся та дідусь тяжко хворі і він їм допомагав. В подальшому зрозумів, що вчинив неправильно і сам з`явився до військової прокуратури Дарницького гарнізону. У вчиненому щиро каявся.
Обмежившись у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_4 у тому, що він, будучи військовослужбовцем, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який характеризується виключно позитивно, на спеціальних обліках не перебуває, раніше ні в чому осудному помічений не був.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, встановлених санкцією частини статті.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, фактичних обставин справи та характеру злочинного діяння, з огляду на особу винного, наявності по справі чотирьох обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, приймаючи до уваги молодий вік ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про те, що обвинуваченийся зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя