233 № 233/5890/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, працездатного, який зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03 жовтня 2013 року Дружківським міським судом Донецької області за ч.1 ст.263, ч.3 ст.15, ч.2 ст.199, ч.1 ст.69, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 28 жовтня 2014 року по відбуттю строку покарання,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст.309 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Строк дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 20 липня 2018 року, з огляду на що судом на обговорення учасників судового провадження поставлене питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.
Прокурор в судовому засіданні вважав за доцільне продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що станом на теперішній час існують ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення ним інших кримінальних правопорушень та впливу на свідків, які ще не допитані судом. Свою позицію про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор обґрунтував тим, що обвинуваченому інкримінується вчинення тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, з огляду на що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та впливати на свідків з метою уникнення відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не погодився з необґрунтованою позицією прокурора. Вважає, що його належу процесуальну поведінку можливо забезпечити без продовження запобіжного заходу, оскільки він має постійне місце мешкання поблизу Костянтинівського відділення поліції та має хвору мати, стан здоров`я якої погіршився. Крім того, вважає, що розмір застави для нього є не посильним, оскільки він не працює і не працював до затримання і неспівмірним з тим розміром, який передбачений для тяжких кримінальних правопорушень. Крім того, у нього погіршився стан здоров`я, він позбавлений можливості збирати і надавати суду докази, тому вважає, що його процесуальну поведінку можливо забезпечити шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Захисники ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики на які посилається прокурор на теперішній час зникли. Крім того, обвинувачений має постійне місце мешкання, стійкі соціальні зв`язки, стан його фізичного і психічного здоров`я погіршився. Тому просить відмовити прокурору в задоволенні клопотання і обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Обговоривши з учасниками судового провадження питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд дійшов наступних висновків.
Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні рядку умисних в тому числі і тяжких кримінальних правопорушень, за які, у випадку визнання особи винною, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна.
На поточний час судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України триває. Подальший розгляд кримінального провадження не можливий, у зав`язку з клопотанням обвинуваченого про надання часу для запрошення захисника. Крім того, судом не досліджені в повному обсязі письмові докази, не допитані свідки і обвинувачений, не проведені інші обов`язкові процесуальні дії, відсутні результати перевірки доводів обвинуваченого щодо застосування до нього заходів фізичного і психічного насилля з боку працівників поліції і прокуратури; у зв`язку з чим закінчити судовий розгляд кримінального провадження до спливу дії запобіжного заходу до 20 липня 2018 року не можливо.
Проаналізувавши всі обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України у сукупності, суд дійшов переконання про те, що ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду, вчинення ним інших кримінальних правопорушень та впливу на свідків, які ще не допитані судом, не перестали існувати і не зменшились, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому слід продовжити.
Вищезазначені обставини, які суд оцінює у сукупності, а не окремо, свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України і про існування високої ймовірності ухилення обвинуваченого від суду та перешкоджання кримінальному провадженню. Тримання обвинуваченого під вартою виправдовується тяжкістю та кількістю інкримінованих злочинів, суспільним резонансом викликаним цими злочинами та наявністю вищевказаних ризиків переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень та впливу на свідків, оскільки ризик втечі може бути розцінений обвинуваченим менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.
Крім того, суд вважає, що під час судового розгляду кримінального провадження виник ризик спроби з боку обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки дійсно обвинувачений в судовому засіданні порушує встановлений Кримінальним процесуальним кодексом України порядок, у зв`язку з чим головуючий робив зауваження останньому з занесенням до журналу судового засідання та в подальшому ухвалою суду він був видалений із зали судового засідання.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
На переконання суду, враховуючи викладені обставини, не зважаючи на соціальні зв`язки, і постійне місце мешкання біля відділку поліції, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо.
Доводи захисника і обвинуваченого ОСОБА_5 з приводу погіршення стану здоров`я обвинуваченого, а також його матері, останніми в судовому засіданні не доведені належними і допустимим доказами.
Зважаючи на вищевикладене, доводи сторони захисту, про те що належна процесуальна поведінка обвинуваченого може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, є неспроможними; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні є виправданим за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, згідно правових позицій Європейського суду з прав людини.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, та вимог ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_5 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки його належну процесуальну поведінку може забезпечити саме такий запобіжний захід, отже обраний запобіжний захід відносного останнього слід продовжити на 60 діб.
Зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, підлягає продовженню, слід залишити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, у розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 176200 гривень з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України суд у виключних випадках, якщо встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тож, враховуючи вищевикладене, тяжкість кримінальних правопорушень, поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що саме такий розмір застави, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. На підставі викладеного і керуючись ст. 331 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Костянтинівка Донецької області, громадянину України, строк тримання під вартою в Державній установі «Бахмутській установі виконання покарань №6» Донецькій області на 60 (шістдесят) діб, тобто по 15 вересня 2018 року включно.
Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, у сумі 176200 (сто сімдесят шість тисяч двісті) гривень.
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися зі свого місця проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну строком до 18 вересня 2018 року.
Копії ухвали вручити обвинуваченому і направити начальнику Державної установи «Бахмутській установі виконання покарань (№6)» в Донецькій області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1