У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" серпня 2018 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , в порядку ст.206 КПК України, про незаконне затримання ОСОБА_5 09 лютого 2018 року,-

в с т а н о в и в:
13 липня 2018 року підозрюваний ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва зі скаргою в порядку ст.206 КПК України, про його незаконне затримання 09 лютого 2018 року працівниками Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві, всупереч вимог ст.208 КПК України, якими визначені підстави затримання, при цьому також було порушено його право на захист, що виявилось у нероз`ясненні йому підстав затримання, його прав і обов`язків та у зволіканні забезпечення й ого захисником, у зв`язку з чим просить слідчого суддю визнати його затримання незаконним та дії працівників Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві незаконними та такими, що порушують його право на захист.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав свою скаргу та надав пояснення з мотивів, викладених у скарзі.

Адвокат ОСОБА_4 в суді також підтримав скаргу ОСОБА_5 та просив її задовольнити, при цьому послався на те, що вимоги ОСОБА_5 про визнання порушення права на захист при затриманні та триманні у Дніпровському управлінні поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві повинні розглядатися в порядку ст.206 КПК України, яка регламентує загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги підозрюваного ОСОБА_5 , посилаючись на відсутність законних підстав для її задоволення, так як ОСОБА_5 не утримується під вартою, до останнього ще 10 лютого 2018 року судом було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора в ході досудового розслідування, то відповідно до кримінального процесуального кодексу України такі рішення, дії та бездіяльність можуть бути оскаржені в порядку ст.303 КПК України слідчому судді в ході досудового розслідування або ж під час підготовчого судового засідання, якщо не відносяться до визначеного ч.1 ст.303 КПК України переліку таких рішень, дій чи бездіяльності.
Вивчивши скаргу з додатками, вислухавши підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката, прокурора, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до положень ч.2 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Тобто, для застосування даної правової норми та постановлення слідчим суддею відповідної ухвали, мають бути наявні такі факти, як:
1. в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили;
2. в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.
Разом з тим, як з`ясовано в судовому засіданні, на момент звернення до суду підозрюваний ОСОБА_5 не є затриманим та не знаходиться в умовах тримання під вартою, до останнього ухвалою слідчого судді від 10 лютого 2018 року було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту за його місцем проживання в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, при цьому підозрюваного було негайно звільнено з-під варти.
А тому, на підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваним та захисником, відповідно до вимог ст.22, 26 КПК України, не надано суду об`єктивних доказів, які б давали підстави прийти до висновку про наявність обставин регламентованих ст.206 КПК України, зокрема передбачених її частиною 1, у зв`язку з чим дана скарга підозрюваного ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Що стосується тверджень захисника про порушення права на захист підозрюваного ОСОБА_5 , то вимогами ч.1 ст.303 КПК України встановлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора в ході досудового розслідування слідчому судді та визначено їх перелік, при цьому, відповідно до положень ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, що не розглядаються під час досудового розслідування можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись вимогами ст.ст.1-29, 206, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 , в порядку ст.206 КПК України, про незаконне затримання ОСОБА_5 09 лютого 2018 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1