Справа № 357/6247/18
У Х В А Л А

18 липня 2018 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у задоволенні клопотання від 09.07.2018 року у кримінальному провадженні № 0005007 від 02.12.2015 року,-

в с т а н о в и в:

16.07.2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про відмову у задоволенні клопотання від 09.07.2018 року у кримінальному провадженні № 0005007 від 02.12.2015 року. На обґрунтування свої вимог, скаржником надано копію постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання.
У судовому засіданні скаржник підтримав скаргу, просив її задовольнити.
Прокурор прокуратури м. Біла Церква та слідчий СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 до суду не з`явилися. Про день та час розгляду скарги в суді були належним чином повідомлені. Причину неявки до суду не повідомили, що не перешкоджає розгляду скарги та узгоджується зі ст. 306 ч. 3 КПК України.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового засідання та вивчивши матеріали скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0005007 від 02.12.2015 року вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ст. 2 КПК України установлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують та обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.
Повнота дослідження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають сумнівів.
Статтею 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи обєктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків.
Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як встановлено в судовому засіданні, слідчим відділом Білоцерківським ВП ГУ НП в Київській області відкрито кримінальне провадження № 0005007 від 02.12.2015 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, де ОСОБА_3 визнаний потерпілим.
Під час розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 заявив клопотання про проведення процесуальних дій, а саме: обшуку приміщення кабінету адміністрації ОСОБА_5 та ветеринара ОСОБА_6 , які знаходяться на території ПАТ «Білоцерківське птахопідприємство». 09.07.2018 року слідчий Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , розглянувши його клопотання, виніс постанову про відмову в його задоволенні. Вказану постанову він отримав 09 липня 2018 р..
З даною постановою не погоджується та просить скасувати.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України зміст мотивувальної частини постанова слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Всупереч вимогам даної правової норми слідчий у повній мірі не дослідив обставин кримінального провадження. Оскаржувана постанова слідчого від 09 липня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.
Постанова слідчого ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій від 09 липня 2018 року не містить мотивів та обґрунтування щодо прийняття такого рішення.
За таких підстав, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови слідчого ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій від 09 липня 2018 року.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
В даному випадку суд позбавлений можливості зобов`язувати слідчого винести постанову та провести слідчу дію, оскільки у відповідності до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, тому слідчий суддя відповідно до вимог чинного Кримінального процесуального кодексу України, таких повноважень не має.
Керуючись ст. ст. 2, 26, 110, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 -задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення слідчих (розшукових) дій від 09 липня 2018 року.
Копію ухвали для виконання направити начальнику Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області, керівнику Білоцерківської місцевої прокуратури для відома.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1