Справа № 355/874/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/637/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 06.06.2018
УХВАЛА
Іменем України

06 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі :
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисника - ОСОБА_9
законних представників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000384 від 12.08.2017 року за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Баришівського районного суду Київської області від 30 березня 2018 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пасічна, Баришівського району, Київської області, проживачого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, на утриманні дітей не має, не працюючого, не військовозобов,язаного, пільг та державних нагород не має, навчається на 2-му курсі група №11 ДПТНЗ «Бориспільский професійний ліцей», раніше не судимого, стан здоров`я задовільний,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 та ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на один рік.
Відповідно до ч. 4 ст. 104 КК України покладено на маму неповнолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_11 обов`язок щодо нагляду за засудженим її сином та проведення з ним постійно виховної роботи.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Баришівка, Баришівського району, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта неповна середня, не одруженого, на утриманні дітей не має, не працюючого, не військовозобов,язаного, пільг та державних нагород не має, навчається в Баришівській НВК, раніше не судимого, стан здоров`я задовільний,
визнано винуватим та засуджено:

за ч. 2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі.
за ч. 3 ст. 185 КК України на чотири роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Застосовано до ОСОБА_8 ст. 75 та ст. 104 КК України, та звільнено його від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на один рік шість місяців.
Відповідно до ч. 4 ст. 104 КК України покладено на маму неповнолітнього ОСОБА_8 - ОСОБА_10 обов`язок щодо нагляду за засудженим її сином та проведення з ним постійно виховної роботи.
Вироком також вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком, 21.04.2017 року близько 02 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_8 , зустрівши неповнолітнього ОСОБА_7 по вул. Софіївській в смт. Баришівка, запропонував останньому скоїти таємне викрадення чужого майна в одному з господарських приміщень, яке розташоване в АДРЕСА_3 , на що ОСОБА_7 погодився, вступивши у попередню злочинну змову між собою. У подальшому ОСОБА_8 з метою полегшення своєї злочинної діяльності, взяв металевий лом та на своєму власному велосипеді спільно з ОСОБА_7 попрямували до місця скоєння злочину.
Тієї ж ночі, близько 03 години 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, впевнившись в тому, то за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підійшли до комплексу господарських будівель, який розташований по АДРЕСА_3 , після чого із використанням металевого лома шляхом злому замків, відчинили металеві двері до одного з господарських приміщень, яке належить ОСОБА_12 , та проникли до приміщення господарської будівлі, звідки скоїли крадіжку жіночого велосипеда «Салют», алюмінієвого бідона ємкістю 40 літрів та десяти кілограм мінерального добрива «Нітроамофоски». Викрадене майно, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , винесли за межі господарської будівлі, тим самим маючи змогу вільно розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
Згідно висновку експерта № 4/910 від 18.05.2017 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 своїми діями спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_12 на загальну суму 1 872 гривні 25 коп.
Продовжуючи свою протиправну діяльність, 26.05.2017 року, близько 09 години у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні Баришівського НВК «гімназії ЗОШ І111 ступенів», яка розміщена за адресою: Київська область, Баришівський район, смт. Баришівка, вул. Добра, 17, виник умисел на скоєння ряду крадіжок з метою власного збагачення.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, того ж дня, близько 9 години 20 хвилин, увійшов до незачиненого приміщення класу №33, який розташований на третьому поверсі Баришівського НВК, звідки шляхом вільного доступу скоїв крадіжку навушників «SТEREO НЕАDРНONES», що належать ОСОБА_13 які знаходилися у шкільному портфелі. Навушники «SТEREO НЕАDРНONES» ОСОБА_8 виніс з приміщення класу, тим самим мав змогу вільно розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.
Згідно висновку експерта № 12-4/647 від 16.06.2017 року своїми діями ОСОБА_8 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_13 на загальну суму 316 гривень 33 копійки.
Того ж дня, продовжуючи свої протиправні дії, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 увійшов до незачиненого приміщення класу, яке розташоване на третьому поверсі Баришівського НВК, звідки шляхом вільного доступу, з кишені куртки, яка належить учениці ОСОБА_14 , скоїв крадіжку грошових коштів у сумі 5 гривень.
Поклавши викрадене майно до кишені штанів, ОСОБА_8 , вийшов за межі класу, та зник з місця події, тим самим мав змогу розпорядитися краденим майном на власний розсуд.
Крім того, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 увійшов до незачиненого приміщення класу №33, який розташований на третьому поверсі Баришівського НВК, звідки шляхом вільного доступу з рюкзака, який належить учениці ОСОБА_15 , скоїв крадіжку мобільного телефону «Леново А-369і».
Поклавши викрадений телефон до кишені, ОСОБА_8 , вийшов за межі класу, та зник з місця події, тим самим мав змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
Згідно висновку експерта № 12-4/648 від 16.06.2017 року ОСОБА_8 своїми діями спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_16 на загальну суму 383 грн. 33 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 того ж дня близько 10 години, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, увійшов до незачиненого приміщення учительської, яке розташоване на третьому поверсі Баришівськоґо НВК, звідки шляхом вільного доступу з жіночої сумки, яка належить ОСОБА_17 , скоїв крадіжку грошових коштів у сумі 500 грн.
Поклавши викрадене майно до кишені штанів, ОСОБА_8 , вийшов із приміщення учительської та зник з місця події, тим самим маючи змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинувачених, просить змінити вирок Баришівського районного суду Київської області від 30.03.2018 року, вважати засудженим ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого більш суворим, остаточно засудити до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та на підставі ст. 76 КК України ОСОБА_8 зобов`язати повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та періодично з`являтись для реєстрації в ці органи.
Відповідно до ч. 4 ст. 104 КК України покласти на маму неповнолітнього ОСОБА_8 ОСОБА_10 обов`язок щодо нагляду за засудженим її сином, проведення з ним постійно виховної роботи.
ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 3 ст. 185 України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та на підставі ст. 76 КК України ОСОБА_7 зобов`язати повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та періодично з`являтись для реєстрації в ці органи.
Відповідно до ч. 4 ст. 104 КК України покласти на маму неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_11 обов`язок щодо нагляду за засудженим її сином, проведення з ним постійно виховної роботи.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд при звільненні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від покарання неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, зокрема не застосував ст. 76 КК України.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав, думку захисника, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, думку обвинувачених та їх законних представників, які також заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм злочинів за обставин, зазначених у вироку суду першої інстанції, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, викладених у вироку і належно оцінених судом. Рішення суду в частині доведеності вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України та ОСОБА_8 за ч.2,3 ст. 185 КК України учасниками судового розгляду не оспорюється.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Дії ОСОБА_8 судом вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення та за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кожним з обвинувачених злочинів, осіб обвинувачених, думки потерпілих і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання .

Призначене обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для їх виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Поряд із цим колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема не застосування до обвинувачених ч.1 ст. 76 КК України, є слушними.
Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання із випробуванням суд покладає на засудженого наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Аналіз цієї правової норми вказує на те, що вона містить імперативний характер, тобто покладення цих обов`язків на особу у випадку її звільнення від відбування покарання з випробуванням є обов`язком суду.

Відповідно до ч.1 ст. 104 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до ст.ст. 75-78 КК України, з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Крім того, відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» звільнення неповнолітніх від покарання з випробуванням застосовується на тих же підставах, що й дорослих (статті 75-78 КК України), з урахуванням особливостей, визначених у ст. 104 КК України. Таке звільнення допускається лише в разі засудження неповнолітнього до позбавлення волі (ч.2 ст. 104 КК України).

В порушення зазначених вище норм закону суд першої інстанції, звільнивши обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від відбування покарання із випробуванням, не поклав на них обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України, тобто судом першої інстанції не застосовано закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню, а саме ч.1 ст. 76 КК України, що вказує на неправильне застосування такого закону і є підставою для зміни судового рішення.

Пунктом 4 ч.1 ст. 409 КПК України визначено, що неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставною для зміни або скасування вироку при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок Баришівського районного суду Київської області від 30 березня 2018 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в частині призначеного їм покарання- зміні.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Баришівського районного суду Київської області від 30 березня 2018 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в частині призначеного їм покарання змінити.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 та ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, або навчання.

В решті вирок суду залишити без змін.

На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

________________ _________________ ________________