Справа № 484/2279/18
Провадження: № 1-кп/484/293/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2018р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1
секретар судового засідання : - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001237, по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мурманськ, громадянина України, неодруженого, який має середню освіту, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 08.11.2017р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України,за участю учасників судового провадження
прокурора - ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
22.05.2018р. приблизно об 11.00 год., перебуваючи біля магазину «Олена», який розташований за адресою: вул. Молокова в м. Первомайську Миколаївської області, ОСОБА_3 зустрівся з візуально знайомим йому чоловіком ОСОБА_5 , де разом почали розпивали алкогольні напої за рахунок останнього. Того ж дня, 22.05.2018 приблизно о 12:00 год. ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_3 піти разом з ним до торговельного павільйону «Обої», який розташований на ринку на мікрорайоні «Коротченко», м. Первомайськ, Миколаївської області, на що останній погодився. Прийшовши до торговельного павільйону «Обої» та почавши вибирати товар, ОСОБА_5 раптово стало зле та він вийшов з торговельного павільйону, щоб привести себе до тями. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на повторне вчинення корисливого злочину, а саме заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 . Достовірно знаючи, що у ОСОБА_5 при собі є грошові кошти, ОСОБА_3 вирішив ними відкрито заволодіти. Виконуючи задумане, розуміючи, що його дії носять протиправний і відкритий характер та зрозумілі як для ОСОБА_5 , так і для оточуючих, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 ззаду та переслідуючи ціль незаконного збагачення, засунувши руку у задній карман джинсів останнього, відкрито викрав звідти грошові кошти в сумі 628 грн., після чого почав тікати. Проте, протиправні дії ОСОБА_3 були помічені потерпілим ОСОБА_5 . Останній, разом з випадковим перехожим наздогнав ОСОБА_3 та схопив його за руку, не давши можливості розпорядитись викраденим майном. Таким чином, ОСОБА_3 з причин, що не залежали від його волі, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено, оскільки його було затримано потерпілим та перехожим.

Свою винуватість у вчиненні злочину ОСОБА_3 не визнав, пояснюючи, що 22.05.2018р. до обіду він зустрівся з потерпілим, якого знає візуально. В магазині « ОСОБА_7 » вони разом випили горілки, за яку розраховувались то він, то потерпілий. Після цього вони пішли до будівельного магазину, де потерпілому необхідно було щось придбати. Але оскільки потрібного не було в магазині, вони пішли до будівельного магазину на вул.. Коротченка. Неподалік від базару на вул.. Коротченка вони ще випили горілки. Хто розраховувався він не пам`ятає. Після цього вони зашли до магазину «Обої». В цей час потерпілому стало зле та він вийшов на вулицю. Він вийшов з ним, запитав про його стан, нахилився до нього. Потім він повернувся до магазину, сказати, що потерпілий нічого не буде купувати. Однак потерпілий звинуватив його в тому, що він викрав його гроші. Чоловік, який проходив повз, схопив його за руку. Гроші у потерпілого він не крав. На початку дня у нього були гроші в сумі приблизно 800грн. купюрами по 200 та по 100грн., які він заробив на підробітках. Скільки він витратив, не пам`ятає.
Однак суд критично відноситься до пояснень обвинуваченого, оскільки вони повністю спростовуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, та розцінює їх як спробу уникнути покарання.

Так потерпілий під час судового розгляду вказав, що він займається ремонтом квартир. У травні 2018р. за декілька днів до його дня народження, господар квартири, у якого він робив стелю, заплатив йому за роботу 600грн. та дав ще 100грн. для того, щоб придбати багет. За багетом він направився до будівельного магазину. Дорогою біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » він зустрів обвинуваченого, з яким вони випили разом горілки у вказаному магазині. Розраховувався він, оскільки у ОСОБА_3 грошей не було. Потім вони пішли до будівельного магазину, який знаходиться по вул.. Одеській. Потрібного багету там не було, тому вони направились на вул.. Коротченка. Дорогою вони зайшли до кафе, де ще випили горілки. Потім вони зайшли до магазину «Обої». Йому стало зле та він вийшов з магазину, зайшов за кут магазину. В цей час до нього ззаду підійшов обвинувачений. Він відчув, як він із лівої задньої кишені його штанів щось бере. Повернувся та побачив, як обвинувачений з його кишені витягає гроші. Коли він його побачив, обвинувачений став від нього відходити. Затримати його допоміг хлопець, який йшов повз них. Обвинувачений витягнув з його кишені 628грн. Просив призначити покарання обвинуваченому згідно чинного законодавства.
Пояснення потерпілого узгоджуються із іншими доказами у справі.
Так відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 24.05.2018р. та таблиці зображень до нього потерпілий пояснив та показав, як саме обвинувачений заволодів його грошовими коштами. Дані вказаного протоколу повністю підтверджують пояснення потерпілого, які він надав суду.
Під час огляду відеозапису камери спостереження, що знаходиться біля магазину «Обои», обвинувачений та потерпілий підтвердили, що на відеозапису зафіксовані вони. Так, на 1:24 хв. відеозапису видно, що з магазину виходить потерпілий, відходить від входу та схиляється. В цей час до нього з правого боку підійшов обвинувачений та схилився до нього. Після цього він підійшов до потерпілого з лівого боку. Права рука обвинуваченого перебувала біля задньої лівої кишені штанів потерпілого. Після цього обвинувачений випрямися та в його руці знаходились речі, схожі на грошові купюри. Коли потерпілий випрямився, обвинувачений відштовхнув його від себе та зайшов до магазину.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 22.05.2018р. та таблиці зображень до нього оглянута територія біля магазину «Обои» та встановлено, що територія не має огорожі.
Згідно протоколу затримання особи від 22.05.2018р. о 15:00год. під час затримання обвинуваченого були виявлені та вилучені грошові кошти на загальну суму 628грн.
З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.05.2018р. потерпілий впізнав на фотокартці №1 особу, яка 22.05.2018р. заволоділа його грошовими коштами, на якій зображений обвинувачений.
Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона працює в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Одного дня у післяобідній час, точної дати та часу вона не пам`ятає, в магазині вона бачила потерпілого та обвинуваченого, які разом вживали спиртні напої. Розраховувався потерпілий. Грошей у обвинуваченого вона не бачила.
Під час судового засідання 22.08.2018р. обвинувачений та його захисник вказали, що немає необхідності допитувати свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , оскільки вони не були очевидцями подій, які зазначені в обвинувальному акті. Прокурор та потерпілий на допиті вказаних свідків не наполягали. При цьому прокурор вказав, що дійсно зазначені особи не були безпосередніми свідками вчинення обвинуваченим злочину.
Враховуючи думку учасників процесу, суд прийшов висновку про недоцільність допиту вказаних вище свідків та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
Вислухавши пояснення потерпілого, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчинення закінченого замаху на відкрите викрадення грошових коштів потерпілого за обставин, викладених в обвинувальному акт, повністю доведена під час судового засідання.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання»(далі Постанова Пленуму) при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 06.12.2011р. з приводу алкоголізму, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, не працює, існує за рахунок випадкових заробітків, на місцем проживання характеризується негативно, вчинив злочин у період строку випробування, має алкогольне захворювання печінки.
Відповідно до досудової доповіді, складеної відносно обвинуваченого фахівцем Первомайського міськрайонного відділу з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
На думку суду вказане вище, дають підстави для призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України.
Згідно п. 26 Постанови Пленуму у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Обвинувачений вчинив злочин під час випробування в період іспитового строку, визначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.11.2017р., яким ОСОБА_3 засуджений до позбавлення волі строком на 4 роки. Такими чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання на підставі ч.1 ст. 71 КК України у виді позбавленні волі, яке він має відбувати реально.
На думку суду таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне залишити у виді тримання під вартою.
Речові докази компакт-диск із відеозаписом, який приєднаний до матеріалів справи, суд вважає за необхідне зберігати в матеріалах справи, грошові кошти в сумі 628грн., які знаходяться в камері зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавленні волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.11.2017рта остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити обраний раніше у виді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченому рахувати з моменту затримання з 22.05.2018р. з 15:00год.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з моменту затримання до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази компакт-диск із відеозаписом, який приєднаний до матеріалів справи - зберігати в матеріалах справи, грошові кошти в сумі 628грн., які знаходяться в камері зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1