Справа № 183/6522/18
№ 1-кп/183/1199/18

У Х В А Л А
25 жовтня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 121, ст. 198 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 185 КК України, -
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_3
ОСОБА_4
До суду 22.10.2018 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 121, ст. 198 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 185 КК України.
Під час проведення досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, обвинуваченій ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2018 року на строк до 25.10.2018 року включно.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить призначити обвинувальний акт до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта не вбачає. Вважає необхідним проводити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні.
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вважали, що дане кримінальне провадження можливо призначити до судового розгляду, а також судовий розгляд можливо проводити у відкритому судовому засіданні.
Дослідивши обвинувальний акт, суд вважає, що під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, а тому обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду.
Суд, вислухавши прокурора, обвинувачених та їх захисників, вважає необхідним призначити обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 строку тримання під вартою, оскільки на теперішній час не відпали та не зменшилися ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що до ухвалення вироку є неможливим застосування ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, який забезпечить кримінальне провадження в суді. У зв`язку з тим, що у даному провадженні не досліджено докази, а також обвинувачена може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та впливати на потерпілого та свідків, вважає наявними на момент вирішення питання про продовження строку тримання під вартою підстави для продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора, просив змінити обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки остання має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, не має наміру вчиняти інше кримінальне правопорушення та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Захисник ОСОБА_6 клопотання прокурора вважав необґрунтованим.
Обвинувачена ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечувала, просила змінити їй запобіжний захід на домашній арешт, пообіцявши з`являтися до суду за першою вимогою.
Обвинувачений ОСОБА_3 просив звільнити ОСОБА_4 з-під варти.
Розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов до таких висновків.
У відповідності з ч. 3 ст. 331 КПК України, суд, незалежно від клопотань, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою до спливу двомісячного строку застосування судом до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На теперішній час розгляд кримінального провадження по суті не завершений.
В своєму клопотанні прокурор обґрунтував наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні та продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд вважає, що вказані ризики продовжують існувати.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2018 року ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, остання обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, одне з яких віднесено законом до категорії тяжких. Зазначені ризики на теперішній час не змінилися, крім того, не змінилися й обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які враховувалися при застосуванні обвинуваченій запобіжного заходу. Також, а ні обвинуваченою, а ні її захисником не надано суду підтвердження того, що у обвинуваченої погіршився стан здоров`я. Також суд враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона обвинувачується.
При цьому, у відповідності з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Все, наведене раніше, на думку суду, неодмінно свідчить про наявність підстав для продовження застосування у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу.
У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Судом під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима; прокурором не доведено факту переховування останньої від органів досудового розслідування чи суду, або його перешкоджанні кримінальному провадженню, або повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні іншого злочину. Крім того, судом враховується те, що обвинувачена в підготовчому судовому засіданні завірила суд про те, що жодним чином не намагалася та не має наміру в подальшому переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, має постійне місце мешкання та буде з`являтися до суду за першою вимогою.
На підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Суд вважає, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним прокурором. Тому суд вважає, що до ОСОБА_4 повинний бути застосований інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 185 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням вищенаведених обставин, суд вважає, що зміна обвинуваченій запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт забезпечить виконання нею процесуальних обов`язків. Суд також враховує обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 .
Крім того, суд вважає, що на ОСОБА_4 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється
з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 202, 314- 317 КПК України, суд, -
Призначити обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ст. 198 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 185 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10.00 годину 05 листопада 2018 року в залі судового засідання Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю прокурора, потерпілого, захисників, обвинувачених, свідків.
Змінити обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 23 грудня 2018 року включно.
Покласти на ОСОБА_4 , строком до 23 грудня 2018 року наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурора Новомосковської місцевої прокуратури та суду за першою вимогою;
- не відлучатися цілодобово з місця фактичного проживання, тобто: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Контроль за поведінкою обвинуваченої ОСОБА_4 , яка перебуває під цілодобовим домашнім арештом, покласти на прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1