Справа № 169/517/17
Провадження № 1-кп/169/7/18
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перковичі Турійського району Волинської області, жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, у відповідності до ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2017 року приблизно о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_5 прийшов на територію господарства ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_1 , де з метою крадіжки чужого майна через віконний отвір проник у приміщення нежитлового будинку, звідки таємно з корисливих мотивів викрав належне потерпілому майно, а саме: троє демонтованих подвійних чавунних дверцят для мурованої печі, вартістю 360 гривень 00 копійок кожні, на суму 1080 гривень 00 копійок, та чавунну настилку для мурованої печі, вартістю 390 гривень 00 копійок, які виніс з будинку та заховав у кущах поблизу сільського стадіону с. Купичів Турійського району Волинської області, чим завдав останньому майнову шкоду на загальну суму 1470 гривень 00 копійок.

Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 повернувся до того ж будинку та, проникнувши через віконний отвір у приміщення, намагався викрасти чотири металеві бильця до ліжок, вартістю 50 гривень 00 копійок кожне, на суму 200 гривень 00 копійок, однак був виявлений ОСОБА_4 на місці вчинення злочину. Незважаючи на це, ОСОБА_5 не повернув власнику майно, яке встиг таємно викрасти з приміщення будинку до моменту виявлення його потерпілим під час вчинення крадіжки чотирьох металевих билець до ліжок, а в подальшому збув його як металобрухт, чим довів свій умисел до кінця.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе в інкримінованому йому обвинуваченні визнав повністю та суду показав, що дійсно 25 червня 2017 року приблизно о 00 год 30 хв він прийшов на територію господарства ОСОБА_4 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , де через віконний отвір проник у приміщення нежитлового будинку потерпілого та викрав зазначене в обвинувальному акті майно, яке в подальшому збув як металобрухт.

У вчиненому щиросердно розкаявся та просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 у своїх показаннях також підтвердив факт вчинення крадіжки з належного йому приміщення нежитлового будинку, що по АДРЕСА_1 , трьох демонтованих подвійних чавунних дверцят та чавунної настилки для мурованої печі. Крім того, також ствердив, що особисто виявив обвинуваченого ОСОБА_5 , коли той намагався викрасти ще й чотири металеві бильця до ліжок із вказаного приміщення нежитлового будинку. На даний час викрадене майно йому не повернуто.

Таким чином, наведені вище показання обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 є детальними, чіткими та послідовними і в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, які, в свою чергу, ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Не маючи підстав сумніватися у добровільності позиції, а також показань обвинуваченого, потерпілого, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших, окрім наведених вище, доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Тому, всесторонньо проаналізувавши матеріали кримінального провадження та ті обставини, що були встановлені в судовому засіданні, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і кваліфікує такі його дії як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин суд в даному випадку не вбачає.

Також суд враховує і те, що ОСОБА_5 є здоровою працездатною особою, ніде не працює, має постійне місце проживання та посередньо характеризується за даним місцем проживання, хоча вчинений ним злочин й відноситься до тяжкого злочину, однак тяжкі наслідки в даному випадку не настали, проте до кримінальної відповідальності обвинувачений ОСОБА_5 притягається вже не вперше, згідно висновку досудової доповіді про обвинуваченого виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження його волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, в тому числі для окремих осіб.

З врахуванням наведеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів в даному випадку можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього слід обрати міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким він повинен нести кримінальну відповідальність, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази, а саме, чотири металеві бильця до односпальних ліжок, які знаходяться на зберіганні у власника ОСОБА_4 , - залишити в користуванні останнього.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий