Номер провадження 1-кп/243/532/2018
Номер справи 243/3709/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» травня 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000706 від 04 квітня 2018 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області 04 травня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаївка Донецької області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01 листопада 2007 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців. Звільнений 14 січня 2011 року на підставі Постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 січня 2011 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 14 днів;

- 13 лютого 2013 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 185 ч. 3, 15 ч. 3, 185 ч. 2, 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців, знятий з обліку 29 січня 2018 року;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2018 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за корисливі злочини та маючи не зняту і не погашену у встановленому чинним законодавством порядку судимість, на законних підставах, з дозволу користувачів квартири АДРЕСА_2 , знаходився в зальній кімнаті зазначеної квартири, де у нього виник протиправний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, а саме золотого ланцюга.

Реалізуючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, 16 березня 2018 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в зальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , розуміючи протиправний характер своїх дій, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення, скориставшись тим, що навколо немає сторонніх осіб, які могли б запобігти доведенню його протиправних дій до кінця, а також тим, що власник майна не спостерігає за ним, взяв золотий ланцюг проби 585, вагою 7,43 грам, який знаходився на підлозі зальної кімнати та сховав у кишеню вдягненої на нього одежі, тобто таємно повторно викрав майно на яке не мав жодного права. Після цього, з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на свою користь.

Умисними протиправними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 була заподіяна матеріальна шкода на суму 6486 гривень 39 копійки.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 викривається наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та суду пояснив, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість. 16 березня 2018 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, він на законних підставах, з дозволу користувачів квартири АДРЕСА_2 , знаходився в зальній кімнаті зазначеної квартири, де у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме золотого ланцюга. З метою таємного викрадення чужого майна, 16 березня 2018 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, він знаходячись в зальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що навколо немає сторонніх осіб, а також тим, що власник майна не спостерігає за ним, взяв золотий ланцюг проби 585, вагою 7,43 грам, який знаходився на підлозі зальної кімнати та сховав у кишеню вдягненої на нього одежі, тобто таємно повторно викрав майно на яке не мав жодного права. Після цього, з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на свою користь.

У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся. На теперішній час заподіяна матеріальна шкода повністю відшкодована потерпілій ОСОБА_6 шляхом повернення майна.

Потерпіла ОСОБА_6 , яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, звернулася до суду з Заявою, в якій просить суд розглянути дане кримінальне провадження без її участі. Претензій матеріального та морального характеру не має, просить суд призначити покарання на розсуд суду (а.с.15).

У відповідності до ч. 1 ст. 325 КПК України «Якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з» ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого».

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Із протоколу огляду місця події від 03 квітня 2018 року вбачається, що предметом огляду є ланцюжок наданий для огляду та вилучення ОСОБА_6 за двором будинку АДРЕСА_3 . В ході огляду встановлено, що весь ланцюг з металу жовтого кольору, який має два кінці, які зі слів заявника розірвані, посередині мається застібка. В ході огляду ланцюг було вилучено та поміщено до спец пакету № 3577116 (а.с.37-38).

Із Протокол огляду місця події від 05 квітня 2018 року вбачається, що по АДРЕСА_4 , вхід до якої здійснюється через дерев`яні двері. При вході у квартиру прямо знаходиться коридор, з права від якого знаходиться кухонна кімната, зліва від коридору знаходиться зала, в якій в дальньому лівому куті знаходиться тумба з телевізором, з права в дальньому куті стоїть диван-куток, в правому ближньому куті стоїть стілець на колесах, на полу лежить килим, маються вхідні двері до спальної кімнати. У вказаній кімнаті мається два вікна прямо та з правої сторони. Більш нічого у вказаній кімнаті не має. Вході огляду нічого більше не виявлено та не вилучено (а.с.42-43).

Із Договору про надання фінансового кредиту та застави № ДОН від 17 березня 2018 року вбачається, що кредитодавець: Повне товариство «Ломбард дон кредит товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Ріелті» І Компанія» та позичальник: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали цей договір про нижченаведене: кредитодавець надає, а позичальник одержує фінансовий кредит готівкою, надалі кредит на таких умовах: строк надання кредиту 15 днів; дата надання кредиту 17 березня 2018 року; дата повернення кредиту 31 березня 2018 року; сума кредиту 4400 (чотири тисячі чотириста гривень 00 копійок); відсотки за користування кредитом 0,015; плата по кредиту - 0,6 (нуль гривень 60 копійок); сума до повернення 4400,6 (чотири тисячі чотириста гривень 60 копійок (а.с.57).

Із Висновку за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 1298 від 26 квітня 2018 року вбачається, що залишкова вартість наданого на дослідження майна, що належить потерпілій ОСОБА_6 на момент вчинення злочину, тобто на 16 березня 2018 року, з урахуванням зносу, а саме золотий ланцюжок довжиною 60 см, 585 проби, вагою 7,43 грама становить 6486,39 грн. (шість тисяч чотириста вісімдесят шість гривень 39 коп.) (а.с.65-67).

Із Гарантійної розписки від 27 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , отримала від співробітників поліції в належному вигляді, без яких або пошкоджень наступне майно, а саме золотий ланцюг, довжиною 60 см, 585 проби, вагою 7,43 грама, який зобов`язується зберігати до вирішення питання по справі (а.с.69).

Із Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_8 заявив, що серед пред`явлених осіб він впізнає особу на фотознімку під № 2. Згідно Довідки до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 квітня 2018 року вбачається, що на фотознімку № 2 зображено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.73-75).

Із Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_9 заявила, що серед пред`явлених осіб вона впізнає особу на фотознімку під № 4. Згідно Довідки до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 квітня 2018 року вбачається, що на фотознімку № 4 зображено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.76-78).

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 27 квітня 2018 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії підозрюваний ОСОБА_4 докладно розповів та показав обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_4 вказав на будинок АДРЕСА_5 , в якому скоїв крадіжку 16 березня 2018 року. ОСОБА_4 вказав на квартиру АДРЕСА_2 , де відпочивав у компанії та де викрав ланцюг. ОСОБА_4 вказав на стіл у квартирі АДРЕСА_2 , де перебував разом с ОСОБА_8 , який ремонтував ланцюги. ОСОБА_4 вказав на місце у квартирі АДРЕСА_2 , куди ОСОБА_8 кинув свої ланцюги та звідки він викрав ланцюг. ОСОБА_4 вказав на Ломбард «Благо» в будинку АДРЕСА_6 , куди вони з ОСОБА_7 здали викрадений ланцюг (а.с.98-101).

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 27 квітня 2018 року з участю підозрюваного ОСОБА_4 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності двох понятих.

Окрім того, у відповідності до ч. 3 ст. 240 КПК України «До участі у слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник», але це не є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 27 квітня 2018 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Окрім того, як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 185 ч. 2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до злочинів середньої тяжкості, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків для потерпілої, дані про особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_4 щиросердно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України - судом не встановлено.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом… менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд бере до уваги таку правову позицію, зазначену в Постанові ВСУ від 14 квітня 2016 року. Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у Рішеннях від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора та від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі про призначення судом більш м`якого покарання. Так, у Рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.»

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, посередньо характеризується за місцем мешкання, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що потерпіла не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, однак, в мінімальних межах санкції інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Також враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, суд дійшов висновку, що існують ризики відповідно до ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може ухилитися від органів досудового розслідування та від виконання вироку, оскільки обвинуваченому ОСОБА_4 судом призначено покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, тому до набрання вироком законної сили у відношенні нього необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Акту Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України витрати за результатами проведення судової товарознавчої експертизи за Висновком № 1298 від 26 квітня 2018 року проведеної в кримінальному провадженні № 0000706 складають 1144 грн. 00 коп. (а.с.64).

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі: вилучений золотий ланцюжок довжиною 60 см, 585 проби, вагою 7,43 грами, який залучений до матеріалів кримінального провадження № 0000706 від 04 квітня 2018 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 26 квітня 2018 року, що зберігається у потерпілої ОСОБА_6 після набуття вироком чинності - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі на строк один рік з відбуванням покарання у кримінально-виконавчий установі.

До набрання вироком суду законної сили обрати по даному кримінальному провадженню у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_5 і етапування його для відбування ним покарання у виді позбавлення волі до Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції доручити працівникам Слов`янського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Донецькій області.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту його взяття під варту за даним вироком з 24 травня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаївка Донецької області, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави за результатами проведення судової товарознавчої експертизи по кримінальному провадженню № 0000706 - Висновок експерта № 1298 від 26 квітня 2018 року у розмірі 1144 грн. 00 коп. (одна тисяча сто сорок чотири гривні 00 коп.).

Речові докази по справі: вилучений золотий ланцюжок довжиною 60 см, 585 проби, вагою 7,43 грами, який залучений до матеріалів кримінального провадження № 0000706 від 04 квітня 2018 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 26 квітня 2018 року, що зберігається у потерпілої ОСОБА_6 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .