Справа № 686/4567/18
12 липня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого: ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження №1-кп/686/689/18 на підставі обвинувального акту по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Термез, Суркандар`їнської області, Узбекистан, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, інваліда 3 групи, розлученого, на утриманні має неповнолітню доньку 2010 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 3 статті 191 КК України,
ОСОБА_5 перебуваючи відповідно до наказу № 359-К від 10.08.2016р. на посаді представника торговельного Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард - СВ», являючись відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 11.08.2016р. матеріально-відповідальною особою та виконуючи роботу, безпосередньо пов`язану із зберіганням, та/або обробкою (переробкою), та/або продажем переданих йому у відповідності до покладених трудових обов`язків товарно-матеріальних цінностей і коштів, привласнив ввірене йому майно за наступних обставин.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав та показав, що він дійсно вчини ті дії, які викладені в обвинувальному акті. Він будучи торгівельним представником підприємства їздив до клієнтів, займався поставкою товару та розрахунками за нього. Протягом жовтня 2017 року будучи у приватних підприємців отримав за поставлений товар грошові кошти і повинен був їх внести на розрахунковий рахунок підприємства, але цього не зробив, а отримані кошти витратив на власні потреби. Після того як, на підприємстві дізнались про це вніс в касу 1800 гривень, на сьогодні він не оспорює суму завданих підприємству збитків, заявлений позов визнав із врахуванням внесеної ним суму коштів. Про скоєне жалкує просив суворо не карати, вчини дані дії, оскільки не задумувався над наслідками.
Крім визнавальних показів обвинуваченого його вина також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, представник потерпілого ОСОБА_4 суду повідомив, що дійсно ним був прийнятий на роботу ОСОБА_5 на посаду торгівельного представника, із останнім був укладений договір про повну матеріальну відповідальність, в обв`язки торгівельного представника входило розповсюдження продукції підприємства, дистрибуція, дотримання платіжної дисципліни із клієнтам, в основному підприємство працює по безготівкових розрахунках, але іноді приватні підприємці, коли до них приїжджає торговий представник йому відають грошові кошти за поставлений товар і тоді дана особа повинна внести дані кошти на рахунок підприємства або в касу. У зв`язку із цим укладені відповідні договори. За результатами кожного місяці проводиться звірка із клієнтами, з метою з`ясування наявність проплат за отримані товари і вивести заборгованість, під час таких операцій працівником підприємства було встановлено, що є заборгованість приватних підприємців за отриманий товар і коли з ними зв`язались щоб з`ясувати причини несвоєчасної оплати то дізнались, що кошти за отриманий товар вони передали торговому представнику ОСОБА_5 а чого останній не вніс на рахунок підприємства їм не відомо. Після цього у останнього було з`ясовано дані питання і ОСОБА_5 повідомив, що дані кошти не вніс на рахунок підприємства оскільки витратив їх на власні потреби. Заявлений цивільний позов підтримав, вказав, що дійсно обвинувачений погасив частково заборгованість перед підприємством на суму 1800 гривень і в цій частині розмір цивільного позову підлягає зменшенню.
Свідок ОСОБА_10 суду показала, що вона працює ТОВ «Форвард - СВ» бухгалтером і займається звіркою дебіторської заборгованості із постачальниками. В ході проведення звірки виявила, що існує не погашена заборгованість приватних підприємців, який обслуговує ОСОБА_5 , після цього зв`язалась із боржниками і виявили, що вони провели розрахунок і кошти передали ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_11 показав, що він також працює на ТОВ «Форвард - СВ» і в жовтні 2017 року возив ОСОБА_5 по постачальникам: магазину «Ніколя», Хмельницька область, м. Славута; магазину «Клеопатра», Хмельницька область, м. Старокостянтинів, гастроному «Дружба» Хмельницька область, м. Старокостянтинів; магазин «Ютіс» за адресою: Тернопільська область, смт. Підволочиськ.
Отже, показами даних свідків підтверджується обставини, що обвинувачений працював на ТОВ «Форвард - СВ» і під час виконання своїх обов`язків, використовуючи дані обставини, що він є представником підприємства отримував грошові кошти.
Крім показів свідків дані обставини також підтверджуються і письмовими доказами.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення злочину від 11.10.2017 року яка подана представником ТОВ «Форвард СВ» вказано, що їх працівник ОСОБА_5 привласнив грошові кошти.
Згідно заяви ОСОБА_5 від 10.08.2016 року, наказу № 359-к від 10.08.2016р., договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 11.08.2016р., копією трудової книжки виписаної на ОСОБА_5 підтверджується перебування ОСОБА_5 в трудових відносинах із ТОВ «Форвард-СВ» на посаді торгівельного представника, з яким передбачена повна індивідуальна матеріальна відповідальність. А відповідно до договорів доручення укладених від 05,06.10.2017р. між ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_9 та ОСОБА_5 останній зобов`язувався внести на розрахунковий рахунок на ТОВ «Форвард-СВ» грошові кошти, які йому були ввірені даними особами.
Наявність договірних відносин між ТОВ «Форвард СВ» та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, а також поставка товарів на їх адресу підтверджується наступними письмовими доказами .
Наведені письмові докази та покази свідків окремо так і в сукупності підтверджують отримання ОСОБА_5 грошових коштів.
Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ України від 06.11.2009 року за № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» в п. 23 Постанови вказано, що предметом привласнення чи розтрати лише є чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні, тобто таке майно, що знаходиться в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки, використання або зберігання тощо. При привласнені ці повноваження використовуються для обернення винною особою майна на свою користь.
Так, в ході судового розгляду було встановлено, що грошові кошти були ввірені обвинуваченому для зарахування на розрахунковий рахунок підприємства де він працює, він володів даними коштами, але не здійснив необхідних дій та привласнив їх.
Таким чином суд заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази вважає, що в ході судового розгляду відповідними доказами доведена вина ОСОБА_5 у вчинені злочинів і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 191 КК України, як умисні дії, які виразились у привласненні чужого майна, яке було ввірене особі та за ч. 3 ст. 191 КК України, як умисні дії, які виразились у привласненні чужого майна, яке було ввірене особі, вчиненому повторно.
При обранні ОСОБА_5 виду та міри покарання судом враховується ступінь тяжкості вчинених злочинів, особа винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_5 по місцю проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є інвалідом 3 групи довічно. Відповідно до положень ст. 66 КК України пом`якшуючими обставинами покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих обставин покарання обвинуваченим судом не встановлено.
ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив злочин вперше, дані злочини відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочини середньої тяжкості та тяжким.
При визначені покарання за ч. 1, 3 ст. 191 КК України суд враховує, особу винного, що він є інвалідом 3 групи, вчинив злочин вперше і вважає, що за скоєне має бути призначено покарання за ч. 1 ст. 191 КК України у вигляді обваження волі ближче до мінімального строку, а за ч. 3 ст. 191 КК України в у вигляді позбавлення волі також ближче до мінімального строку передбаченого особливою частиною санкції статті із позбавленням права займати посади пов`язання з обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей.
Також суд враховує те, що ОСОБА_5 на сьогодні є соціально адаптованою особою, не являє загрози суспільства і відповідно до досудової доповіді органу пробації встановлені середні ризики повторного вчинення злочину та небезпеки для суспільства, та наявність двох пом`якшуючих обставин покарання суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування покарання і в силу статей 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання із застосувавши іспитового строку і покладенням обов`язків передбачені статтею 76 КК України.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог частини 9 статті 100 КПК України. Судові витрати по справі відсутні, запобіжний захід не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.
Керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених частинами 1 та 3 статті 191 КК України і призначити покарання за:
-частиною 1 статті 191 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки;
-частиною 3 статті 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки із позбавленням права займати посади пов`язані з обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей строком на 2 роки.
На підставі частини 1 статті 70 КК України ОСОБА_5 за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права займати посади пов`язані з обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей строком на 2 роки.
Відповідно до положень статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Встановити ОСОБА_5 іспитовий строк - 3 роки.
На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Після набрання вироком законної сили речові докази:
- документи, що були вилучені 26.02.2018 року в ТОВ «Форвард-СВ», які відповідно до постанови слідчого від 26.02.2018 року визнані речовим доказом і долучені до матеріалів кримінального провадження - зберігати при справі;
- CD-R диск із написом № 971, який відповідно до постанови слідчого від 27.02.2018 року визнаний речовим доказом і долучений до матеріалів кримінального провадження - зберігати при справі.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1