Справа № 488/684/18
Провадження № 1-кп/488/198/18
В И Р О К
іменем України

08.06.2018 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Синюхін Брід Первомайського району Миколаївської області, громадянин України, освіта неповна середня, навчається на першому курсі Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг за спеціальністю автослюсар-зварювальник, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 лютого 2018 року за № 0000216,

в с т а н о в и в :

31 січня 2018 року о 14 год. 59 хв. ОСОБА_6 знаходився біля каси № 4 в приміщенні ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: м.Миколаїв, пр.Богоявленський, 342/5, де, розраховуючись за продукти, побачив гаманець ОСОБА_7 , який останній за декілька секунд до цього випадково залишив на касовому терміналі.

Керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 прикрив гаманець пакетом для продуктів, і, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, склавши придбані товари в пакет, в останню чергу поклав туди ж належний ОСОБА_7 гаманець із грошовими коштами в сумі 900 грн., у такий спосіб таємно його викравши.

В подальшому ОСОБА_6 з місця події зник з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 в інкримінованому правопорушенні свою вину визнав частково, не погодившись із сумою грошей (1 680 грн.), викрадення яких йому інкримінується, та зазначив, що у гаманці було лише 880-900 грн. Пояснив, що у вказаний день та час він повертався додому з училища і зайшов в супермаркет «АТБ» за продуктами. Коли стояв у черзі та розраховувався за придбані продукті, то побачив, що на касі залишений гаманець, який він поклав у свій пакет та вийшов з приміщення супермаркету. Гроші у сумі біля 500 грн. витратив на власні потреби., на 20 грн. з банківської картки потерпілого поповнив рахунок в Інтернет-грі, а залишок біля 350 грн. був повернутий потерпілому.

Допитана як свідок законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 пояснила, що в один з днів син прийшов з училища та сказав, що знайшов гаманець. Вона йому сказала, аби він не брав гроші, а поставив гаманець на холодильник, оскільки знала, що в АТБ є відеоспостереження, та власник може відшукатися. Вона бачила в гаманці 860-880 грн. В який момент син взяв гроші з гаманця вона не помітила. Ввечері до них додому прийшли працівники поліції та повідомили, що шукають ОСОБА_8 . Через деякий час вона з сином поїхали до відділу поліції, дали пояснення та повернули гаманець. Характеризує сина як чесного та сумлінного, вважає, що він усвідомив протиправність своїх дій, але також зазначає і про халатність потерпілого, який залишив гаманець на касі.

Із заяви ОСОБА_7 до поліції від 31 січня 2018 року слідує, що у вказаний день о 14 год. 57 хв. в АТБ-маркеті біля каси невстановлена особа шляхом вільного доступу викрала належний йому гаманець з грошовими коштами, заподіявши матеріальний збиток на суму 1 680 грн.

З протоколу огляду місця події від 31 січня 2018 року та фототаблиці до нього слідує, що було оглянуте приміщення торгового залу ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: м.Миколаїв, пр.Богоявленський, 342/5.

З переглянутого судом відеозапису від 31 січня 2018 року з камер відеоспостереження супермаркету ТОВ «АТБ» вбачається, що під час розрахунку на касі ОСОБА_7 залишив свій гаманець, а ОСОБА_6 , який розраховувався одразу ж після потерпілого, побачив гаманець, поклав його до свого пакету та залишив приміщення супермаркету.
Відповідно до заяви ОСОБА_5 від 31 січня 2018 року остання добровільно видала працівникам поліції гаманець коричневого кольору із грошовими коштами у сумі 330 грн., банківськими, дисконтними та візитними картками.

У відповідності до протоколу огляду предмета від 02 лютого 2018 року та фототаблиці до нього у виданому гаманці виявлені кошти у сумі 330 грн., дві банківські, дві дисконтні та три візитні картки.

З розписки ОСОБА_7 від 02 лютого 2018 року слідує, що він одержав від працівників поліції усе перераховане вище майно.

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, і кваліфікує його дії як крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.

Суд не може розцінити гаманець потерпілого як знахідку, на що намагався вказати захисник обвинуваченого, оскільки потерпілий не загубив майно, а з необережності залишив його на касі. Обвинувачений бачив, що гаманець лишився саме після платежу, який провів потерпілий, проте не вжив заходів аби повідомити про це останнього або ж передати гаманець адміністрації торгового центру.
Так само, суд вважає непідтвердженим обсяг обвинувачення, який викладений в обвинувальному акті, а саме грошові кошти у сумі 1 680 грн. І обвинувачений і його законний представник, допитана як свідок, вказали суду, що у гаманці наявними були лише максимум 900 грн. При цьому, потерпілий ОСОБА_7 , хоча і запрошувався в судові засідання, не скористався правом брати участь у судовому розгляді та надати пояснення з приводу суми коштів, що були наявні у нього в гаманці, а тому, керуючись принципом усності та безпосередності судового розгляду, суд в цій частині надає перевагу показанням обвинуваченого та його законного представника та вважає встановленою суму шкоди саме в розмірі 900 грн.

Вирішуючи питання щодо покарання обвинуваченого, суд звертається до загальних його цілей, визначених в ч.2 ст.50 КК України, яка встановлює, що покарання переслідує не лише кару, а ще й виправлення особи, яка вчинила правопорушення, і запобігання вчиненню нею нового злочину.
Суд зважає на те, що ОСОБА_6 вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення середньої тяжкості, діючи під впливом раптово виниклого, ситуативного умислу.
Також суд бере до уваги, що обвинувачений раніше не судимий, під час судового розгляду повністю визнав вину в тому обсязі обвинувачення, яке визнане судом доведеним, розкаявся, сприяв розкриттю злочину, вжив заходів до часткового відшкодування заподіяної шкоди, яка, до того ж, є порівняно невеликою, за місцем проживання характеризується задовільно, за місцем навчання виключно з позитивного боку.
Обвинувачений виховується в багатодітній сім?ї однією матір?ю, яка, тим не менше, докладає значних і доволі ефективних зусиль до розвитку та виховання сина, і яка запевнила суд про посилення контролю за його поведінкою.
Безумовною обставиною, яка істотно пом?якшує відповідальність обвинуваченого, є його неповнолітній вік.
Сукупність зазначених обставин, щире розкаяння ОСОБА_6 та його подальша поведінка, дають суду підстави дійти висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без застосування до нього покарання, а тому на підставі ст.105 КК України він може бути звільнений від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

В частині цивільного позову потерпілого про відшкодування шкоди, спричиненої кримінальним правопорушення, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 завдана матеріальна шкода на суму 900 грн. (готівкові кошти, які перебували в гаманці), та додатково на суму 20 грн. (безготівкові кошти, які були списані з банківської картки потерпілого на онлайн-гру обвинуваченого). Спричинена шкода відшкодована частково на суму 330 грн., відтак, невідшкований залишок складає 590 грн.
Як пояснив ОСОБА_6 , він отримує стипендію. За такого, позов потерпілого на суму 1 350 грн. грн. підлягає частковому задоволенню на суму 590 грн., яка на підставі ст.22, ч.1 ст.1166 ЦК України має бути стягнута з обвинуваченого на користь потерпілого.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та, застосувавши ч.1 ст.105 КК України, звільнити його від покарання.

На підставі п.1, п.3 ч.2 ст.105 КК України застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 на відшкодування матеріальних збитків 590 (п?ятсот дев?яносто) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1