Справа № 487/5041/18
Провадження № 1-кп/487/624/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2018 року

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 ,за участі прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Заводського районного суду м. Миколаєва матеріали кримінального провадження №0002799 відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Заводським районним судом м.Миколаєва розглядається кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002799 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України.
Прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що існують обставини, які вказують на наявність ризиків можливості вказаної особи в подальшому переховуватись від суду , вчиняти інші злочини , тому інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеному ризику.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора. Захисник заявила клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вислухавши думку всіх учасників судового провадження,суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Ухвалою слідчого судді обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід, який спливає 19.09.2018року, тобто до завершення судового розгляду.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 6 років позбавлення волі. Раніше ОСОБА_4 судимий, офіційно не працює, може також в подальшому вчинити інше кримінальне правопорушення, а також існує наявність ризиків можливості вказаної особи в подальшому переховуватись від суду , впливати на потерпілих і свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З огляду на викладене, враховуючи те , що обвинувачений будучи судимий 01.06.2018року за корисливий злочин , обвинувачується за вчинення 21.07.2018 року умисного корисливого тяжкого злочину, суд дійшов до висновку про наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні прокурора і необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів.
Всі доводи, наведені захистом в обгрунтування своєї позиції, судом хоча і приймаються до уваги, проте, на думку суду, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 369 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під
вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжити до 2-х місяців, до 12.11.2018 року.
В задоволені клопотання захисника ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1