Справа № 357/6766/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква обвинувальний акт та угоду про примирення від 18.06.2018 р. у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002617 від 04.06.2018 р. щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Однорог Білоцерківського району Київської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України, з угодою про примирення, надійшов до Білоцерківського міськрайонного суду 19.06.2018 р.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 вчинив злочин за наступних обставин.

04.06.2018 р. о 14 год. ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Східній, 26 в м. Біла Церква, маючи умисел на заволодіння чужим майном, умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, усвідомлюючи характер неправомірності своїх дій викликав евакуатор марки «Hyundai» д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , на який в подальшому завантажив розукомплектований кузов автомобіля марки ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , загальною вагою 580 кг та вартістю 3596 грн., який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та знаходився на узбіччі за вказаною адресою, з метою здачі вказаного кузова на металобрухт.

В подальшому ОСОБА_5 перевіз вказаний кузов до пункту прийому металобрухту по АДРЕСА_3 , тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його дії були припинені потерпілим ОСОБА_4 та працівниками поліції Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_5 намагався спричинити потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 3596 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч. 1 ст.185 КК України, як вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В підготовчому судовому засіданні сторони провадження просили затвердити угоду про примирення, укладену 18.06.2018 р. у даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди потерпілий та обвинувачений за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст.468,469,471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, відсутність цивільного позову, а також узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Також у даній угоді роз`яснені потерпілому та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст.471 КПК України, зокрема найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 цього Кодексу, наслідки невиконання дата її укладення та підписи сторін.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений і потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, сторони примирилися добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 18 червня 2018 р., укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002617 від 04.06.2018 р. між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850(вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1 ,