Справа № 163/369/18
Провадження № 1-кп/163/52/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2018 року Любомльський районний суд Волинської області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження №0000024 про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Любомль Волинської області, зареєстрованої та фактично проживаючої по АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючої, розлученої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК
України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувачена ОСОБА_6 26.04.2017 року, з метою отримання допомоги по безробіттю у формі щомісячної допомоги, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», звернулась до Любомльського районного центру зайнятості, та в подальшому, згідно ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» їй було надано статус безробітного та відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» призначена виплата допомоги по безробіттю, при цьому ОСОБА_6 , будучи ознайомленою з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», про що засвідчила власноручним підписом, керуючись корисливим мотивом та маючи умисел на заволодіння чужим майном, відмічаючись в Любомльському районному центрі зайнятості 22.08.2017 року та 07.09.2017 року, шляхом обману, що виразився в приховуванні факту перебування у цивільно-правових відносинах із ФОП ОСОБА_7 в період часу з 10 серпня 2017 року по 25 вересня 2017 року, що в свою чергу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», позбавило б її права на отримання допомоги по безробіттю, внаслідок чого, в період часу з 10.08.2017 року по 25.09.2017 року заволоділа призначеною допомогою на загальну суму 2799 грн. 47 коп., чим спричинила Міністерству соціальної політики України, в особі Любомльського районного центру зайнятості, майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), обвинувачена ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні шахрайських дій визнала частково, вказавши, що умислу на заволодіння призначеною допомогою вона не мала, а вчинила даний злочин, будучи необізнаною з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного. Суду дала показання про те, що в квітні 2017 року вона звернулась в Любомльський районний центр зайнятості з метою отримання допомоги по безробіттю та, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості, як зареєстрована безробітна, восени була прийнята ФОП ОСОБА_7 на посаду прибиральниці в піцерію « ІНФОРМАЦІЯ_2 », при цьому про факт її працевлаштування спеціалістам центру зайнятості не повідомляла, оскільки не була обізнана з необхідністю такого повідомлення. Крім цього, повідомлення Любомльського районного центру зайнятості про необхідність повернути зайвовиплачені кошти вона не отримувала, хоча з проханням їх повернути до неї телефонував представник потерпілого. Заподіяні центру зайнятості збитки нею не відшкодовані, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, разом з тим має намір їх відшкодувати. Просила суд не призначати їй запропоноване прокурором покарання у виді громадських робіт.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини самою обвинуваченою ОСОБА_6 , її винуватість у вчиненні вищевказаного злочину підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 суду показав, що 26.04.2017 року обвинувачена звернулась в Любомльський районний центр зайнятості за сприянням по працевлаштуванню та в цей же день останній було видано направлення на працевлаштування. Оскільки за вказаним направленням ОСОБА_6 не була прийнята на роботу, тому на підставі заяви останньої їй було надано статус безробітної та ознайомлено з правами і обов`язками зареєстрованого безробітного, а 03.05.2017 року - призначено виплату допомоги по безробіттю, як застрахованій особі. Будучи зареєстрованою безробітною, ОСОБА_6 відвідувала центр зайнятості, виконувала відповідні обов`язки. Разом з тим, на підставі обміну інформацією з Пенсійним фондом України фахівцем центру зайнятості ОСОБА_8 було виявлено факт перебування ОСОБА_6 у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_7 , у зв`язку з чим про даний випадок було проінформовано комісію з розслідування, на засідання якої ОСОБА_6 не з`явилась. Вказаною комісією було встановлено факт працевлаштування ОСОБА_6 у період отримання нею допомоги по безробіттю, а саме, з 10.08.2017 року по 25.09.2017 року, про яке остання не повідомляла центр зайнятості, у зв`язку із чим неправомірно отримала кошти в сумі 2799,47 грн. Також даною комісією було складено акт розслідування страхових випадків за №61 від 30.11.2017 року та прийнято рішення про зняття останньої з обліку у зв`язку з виявленим порушенням. На адресу ОСОБА_6 було надіслано повідомлення про необхідність повернення зайвовиплачених коштів, яке остання отримала, що стверджено її власноручним підписом. З актом розслідування ОСОБА_6 було ознайомлено 05.12.2017 року, проте від надання будь-яких пояснень остання відмовилась. Повернути кошти ОСОБА_6 не відмовлялась, однак на даний час їх так і не повернула. Щодо призначення обвинуваченій покарання підтримав позицію прокурора, який просив призначити останній покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Допитана в якості свідка, начальник відділу надання соціальних послуг Любомльського районного центру зайнятості ОСОБА_9 суду показала, що 26.04.2017 року вона здійснювала реєстрацію ОСОБА_6 в центрі зайнятості як безробітної та останній роз`яснила права і обов`язки зареєстрованого безробітного. Також останній було видано направлення для працевлаштування, а в подальшому - надано статус безробітної, після чого було призначено виплату допомоги по безробіттю.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ствердили факт перебування ОСОБА_6 на обліку в центрі зайнятості як зареєстрованої безробітної з кінця квітня 2017 року по листопад 2017 року та відвідування останньою центру зайнятості 2 рази в місяць, а також те, що мали місце випадки не з`явлення ОСОБА_6 на реєстрацію. Крім цього, свідок ОСОБА_11 суду показала, що вона неодноразово роз`яснювала обвинуваченій про заборону працевлаштування під час перебування на обліку в центрі зайнятості, при цьому про факт працевлаштування у ФОП ОСОБА_7 . ОСОБА_6 не повідомляла.

Допитана в якості свідка провідний фахівець з питань зайнятості відділу надання соціальних послуг Любомльського районного центру зайнятості ОСОБА_8 суду показала, що приступивши до виконання своїх службових обов`язків після виходу з декретної відпустки, після надходження обміну інформацією з Пенсійного фонду України нею було виявлено розбіжність в персональних даних безробітної ОСОБА_6 , яка перебувала на обліку з 26.04.2017 року. За даними ПФУ вона перебувала у трудових відносинах в період з 10.08.2017 року у ФОП ОСОБА_7 , будучи у статусі безробітної. Після виявлення даного факту у ОСОБА_6 запитала чи дійсно вона працевлаштована, однак остання ствердила, що ніде не працює. Після цього свідок роз`яснила обвинуваченій її права та обов`язки зареєстрованого безробітного та про даний випадок склала службову записку на ім`я голови комісії з розслідування страхових випадків Любомльського районного центру зайнятості з метою проведення розслідування страхового випадку.

Свідок ОСОБА_12 , яка є адміністратором піцерії «Тарантела», суду показала, що влітку 2017 року, точної дати не пам`ятає, до неї звернулась обвинувачена ОСОБА_6 з проханням прийняти її на роботу та для працевлаштування надала необхідний пакет документів. Спочатку ОСОБА_6 проходила відповідне стажування орієнтовно один тиждень, після якого свідок оформила останню на посаду прибиральниці, на якій обвинувачена пропрацювала не більше трьох місяців. Підставою для звільнення ОСОБА_6 було неналежне виконання останньою своїх обов`язків та халатне відношення до роботи, хоча обвинувачена була звільнена за власним бажанням (на підставі ст. 38 КЗпП України). Крім цього, вказала, що під час оформлення обвинуваченої на роботу, остання повідомляла, що зареєстрована в центрі зайнятості.

Окрім показань представника потерпілого та свідків, вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, доводиться дослідженими в ході судового розгляду наступними письмовими доказами:

- заявою ОСОБА_6 від 26.04.2017 року, адресованою директору Любомльського районного центру зайнятості, з проханням вирішити питання про її працевлаштування та надати статус безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року №198. У цій же заяві ОСОБА_6 повідомила, що через відсутність роботи не має заробітку та інших, передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе самостійно;

- заявою обвинуваченої від 03.05.2017 року про призначення їй виплати допомоги по безробіттю, якою одночасно стверджено обізнаність останньої з умовами та тривалістю призначення допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»;

- копіями заяви ОСОБА_6 та наказу директора ФОП ОСОБА_7 від 09.08.2017 року №7-к про призначення ОСОБА_6 на посаду прибиральниці з 10.08.2017 року;

- копіями наказу директора ФОП ОСОБА_7 від 25.09.2017 року №8-к та заяви ОСОБА_6 від 25.09.2017 року, з яких вбачається, що остання звільнена з посади прибиральниці з 25.09.2017 року за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України;

- актом №61 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», складеним 30.11.2017 року начальником відділу взаємодії з роботодавцями Любомльського районного центру зайнятості ОСОБА_13 та провідним фахівцем з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями ОСОБА_14 , яким стверджено факт працевлаштування ОСОБА_6 у ФОП ОСОБА_7 на посаді прибиральниці в період з 10.08.2017 року по 25.09.2017 року включно, під час перебування на обліку у Любомльському районному центрі зайнятості як безробітної, з 26.04.2017 року по дату його складання, з яким ОСОБА_6 ознайомилась, при цьому від надання будь-яких пояснень відмовилась, вказавши, що вона не заперечує повернути кошти;

- копією довідки Любомльського районного центру зайнятості, виданої ОСОБА_6 , від 06.12.2017 року, з якої слідує, що в період з 01.08.2017 року по 30.11.2017 року останній нараховано виплату допомоги по безробіттю в розмірі 2799,47 грн.;

- повідомленням начальника Любомльського відділення Ковельської ОДПІ Головного управління ДФС у Волинській області від 22.02.2018 року за №141/10/03-10-08-07, яким стверджено, що ОСОБА_6 здійснено нарахування Любомльським районним центром зайнятості виплати допомоги: в 2-му кварталі 2017 року в розмірі 825,81 грн., в 3-му кварталі 2017 року 3171,09 грн., в той час, як ФОП ОСОБА_7 в 3-му кварталі 2017 року останній нараховано дохід на загальну суму 5091,89 грн.;

- протоколом огляду речей (предметів, документів) від 23.02.2018 року, відповідно до якого за результатами огляду матеріалів персональної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_6 та інших документів, що містять інформацію про перебування останньої на обліку в Любомльському районному центрі зайнятості як безробітної, оглянуті документи скопійовано шляхом виготовлення ксерокопій та копій документів, та долучено як додаток до протоколу огляду, а постановою старшого слідчого від 23.02.2018 року останні визнано речовими доказами документами у кримінальному провадженні №0000024 від 25.01.2018 року та приєднано до матеріалів зазначеного кримінального провадження;

- матеріалами персональної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_6 стверджено факт перебування останньої на обліку в Любомльському районному центрі зайнятості як безробітної, а також отримання нею допомоги по безробіттю.

Згідно статті 1 Закону України від 05.07.2012 року № 5067-VI «Про зайнятість населення», безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Пунктом 4 частини 2 статті 44 Закону України від 05.07.2012 року № 5067-VI визначено, що зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

Пункт 1 частини 1 статті 45 Закону України від 05.07.2012 року № 5067-VI передбачає, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, оцінивши вище наведені докази у їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, повністю доведена в ході судового розгляду.

Суд критично оцінює показання обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що вона не мала умислу на незаконне заволодіння призначеною допомогою, а вчинила даний злочин, будучи необізнаною з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, оскільки такі її показання об`єктивно спростовуються дослідженими в судовому засіданні показаннями представника потерпілого та свідка ОСОБА_9 , які ствердили, що під час реєстрації ОСОБА_6 в центрі зайнятості, як безробітної, останній було роз`яснено права і обов`язки зареєстрованого безробітного, а також дослідженою в судовому засіданні заявою ОСОБА_6 від 26.04.2017 року, у якій вона власноручним підписом ствердила про ознайомлення з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення. Жодних підстав не довіряти показанням представника потерпілого та вказаного свідка у суду немає, оскільки фактів чи причин, які б свідчили про можливість оговорення обвинуваченої з їх сторони, не встановлено. Водночас, показання представника потерпілого та свідка є послідовними, між собою узгоджуються та підтверджуються письмовими доказами, зокрема, вказаною заявою самої ОСОБА_6 від 26.04.2017 року.
Крім цього, доводи обвинуваченої щодо неотримання нею повідомлення центру зайнятості про необхідність повернення зайвовиплачених коштів спростовуються показаннями представника потерпілого та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яким підтверджено, що ОСОБА_6 особисто отримала вказане повідомлення 09.12.2017 року, про що ствердила власноручним підписом.

З огляду на встановлені у справі обставини, об`єктивних сумнівів у доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у суду немає, а невизнання нею вини розцінюється судом як намагання останньої уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , суд, згідно з вимогами ст.ст.50, 65 КК України, враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу обвинуваченої та позицію представника потерпілого у їх сукупності.
Вчинений ОСОБА_6 злочин, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, стороною обвинувачення не висунуто та судом не встановлено.

По відношенню до особи обвинуваченої, суд приймає до уваги її вік, стан здоров`я, спосіб життя, сімейний та майновий стан обвинуваченої (розлучена, ніде не працює), на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, перебування на її утриманні неповнолітньої дитини сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , враховує позицію представника потерпілого щодо міри покарання.
Зважаючи на викладене та думку сторони обвинувачення, суд дійшов переконання про призначення ОСОБА_6 покарання в межах закону, за яким вона притягується до кримінальної відповідальності, у виді громадських робіт.
Саме таке, визначене обвинуваченій покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім та, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, буде відповідати завданням, загальним засадам призначення покарання та його меті.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченій під час досудового розслідування не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити їй покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Документи:

- матеріали персональної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_6 на 34 аркушах, що містять в собі наступні документи: копію трудової книжки на 1 арк.; копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 серія НОМЕР_2 на 1 арк.; оригінал довідки Любомльської міської ради від 24.05.2017 року № 450, виданої ОСОБА_6 , на 1 арк.; оригінал Форми ОК-5 по ОСОБА_6 на 2 арк.; копію довідки Любомльської ЗОШ № 2 м. Любомль І-ІІІ ступенів від 24.04.2017 року № 30 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.; копію свідоцтва про шлюб від 27.08.2009 року серія НОМЕР_3 на 1 арк.; інформацію з ДРЗДСС по ОСОБА_6 на 1 арк.; оригінал додатку 1 до Персональної картки № 00009 ОСОБА_6 на 3 арк.; оригінал додатку 2 до Персональної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_6 на 1 арк.; оригінал додатку 3 до Персональної картки № 00009 ОСОБА_6 на 5 арк.; оригінал заяви ОСОБА_6 про згоду на обробку персональних даних на 1 арк.; оригінал заяви ОСОБА_6 про надання статусу безробітного від 24.04.2017 року на 1 арк.; оригінал картки реквізитів для проведення операції переказу коштів на рахунок ОСОБА_6 на 1 арк.; оригінал корінця направлення на працевлаштування № 00009 від 26.04.2017 року на 1 арк.; оригінал персональної картки № 00009 на 2 арк.; оригінал заяви ОСОБА_6 про призначення виплати допомоги по безробіттю від 03.05.2017 року на 1 арк.; копію службової записки від 20.10.2017 року провідного фахівця з питань зайнятості відділу надання соціальних послуг Любомльського районного центру зайнятості на 1 арк.; копію листа ФОП ОСОБА_7 від 29.11.2017 року № 01/2017 з додатками на 3 арк.; копію акту розслідування страхового випадку № 61 від 30.11.2017 року на 1 арк.; оригінал довідки від 06.12.2017 року № 938 про нараховану допомогу по безробіттю ОСОБА_6 на 1 арк.; оригінал додатку 4 до Персональної картки № 00009 ОСОБА_6 на 3 арк.; оригінал додатку 2 до Персональної картки № 00009 ОСОБА_6 на 1 арк.;
- оригінал службової записки від 20.10.2017 року провідного фахівця з питань зайнятості відділу надання соціальних послуг Любомльського районного центру зайнятості на 1 арк.;
- оригінал листа Любомльського районного центру зайнятості від 28.11.2017 року № 622/04- 30 до ФОП ОСОБА_7 на 1 арк.;
- оригінал листа ФОП ОСОБА_7 від 29.11.2017 року № 01/2017 з додатками на 3 арк.;
- оригінал акту розслідування страхового випадку № 61 від 30.11.2017 року на 1 арк.;
- оригінал повідомлення щодо повернення коштів на 2 арк.;
- витяг з наказу Любомльського районного центру зайнятості від 06.12.2017 № НТ
171206 на 1 арк.;
- оригінал довідки від 06.12.2017 року № 938 про нараховану допомогу по безробіттю
ОСОБА_6 на 1 арк.;
- оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення
ОСОБА_6 на 1 арк.;
- оригінал фіскального чеку Центру поштового зв`язку ВПЗ Любомль - 1 від
08.12.2017 року на 1 арк., -
які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - повернути Любомльському районному центру зайнятості, залишивши при матеріалах кримінального провадження належним чином завірені їх копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області на протязі 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд Волинської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуюча: суддя ОСОБА_1