Справа № 635/6948/16
Провадження № 1-кс/635/2560/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
В С Т А Н О В И В:
Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 надав до суду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Так, досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за скоєння корисливого злочину (вироком Барвінківським районного суду Харківської області від 22.06.2016 по справі № 611/524/16 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт), на шлях виправлення не став та знову скоїв корисливий злочин при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_4 , 30.08.2016, приблизно о 22 год. 00 хв., перебував в м. Мерефа Харківського району Харківської області поблизу залізничної станції Мерефа на релейному кінці дільниці третього стрілочного переводу, куди він прибув на електричці з м. Харкова з метою здійснення крадіжки чужого майна. В подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, керуючись прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій корисливий умисел, дістав з мішка інструменти, а саме: ріжкові ключі, викрутку, молоток та пасатижі, які він заздалегідь підготував та привіз із собою і почав розбирати дросель-трансформатор ДТ-0,6-1000, який перебував на балансі виробничого підрозділу «Лозівська дистанція сигналізації та зв`язку» філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».
З метою реалізації свого корисливого умислу ОСОБА_4 за допомогою ріжкових ключів та молотка розібрав металевий короб та дістав з нього трансформатор.
Продовжуючи свої протиправні, умисні дії, ОСОБА_4 розібрав трансформатор, відділивши від нього сигнальну обмотку, яку поклав до свого мішка, після чого намагався дістати тягову обмотку, але вчинити усіх дій необхідних для доведення злочину до кінця не зміг, з причин що не залежали від його волі, оскільки був помічений та затриманий працівниками ПАТ «Укрзалізниця» на місці вчинення злочину.
В ході вивчення особи ОСОБА_4 встановлено, що він є громадянином України, стоїть на обліку як внутрішньо переміщена особа, постійного місця мешкання не має, не працює, на обліку у нарколога-психіатра не перебуває, неодружений, дітей не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину.
В ході встановлення обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудовим розслідуванням встановлено, що вина ОСОБА_4 , підтверджується зібраними по кримінальному провадженню наступними доказами.
Так, допитаний в якості свідка ОСОБА_5 , зазначив, що 30.08.2012 о 22 год. 00 хв. він з ОСОБА_6 отримали від диспетчера Лозівської дистанції сигналізації та зв`язку інформацію, що на перегоні залізниці Комаровка Артемівка невідомі особи, нібито, вчиняють протиправні дії. У зв`язку з чим, ОСОБА_5 зі своїм напарником вирушили на вказане місце щоб здійснити перевірку на предмет розбирання та крадіжки засобів зв`язку. Прибувши на визначене місце дані особи застали на релейному кінці дільниці ЗСП (15 км пк 8) ОСОБА_4 , який на момент їх прибуття вже розібрав дросель-трансформатор. Побачивши працівників ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_4 намагався залишити місце злочину, однак був останніми затриманий.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 підтвердив свідчення ОСОБА_5 .
06 вересня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. Водночас, ОСОБА_4 в присутності свідків від підпису в повідомленні про підозру відмовився та покинув Харківський ВП ГУНП в Харківській області.
Крім того, з метою забезпечення Конституційних прав підозрюваного на захист, на адресу останнього місця мешкання ОСОБА_4 слідчим направлено копію повідомлення про підозру у вчиненні останнім зазначеного кримінального правопорушення. Також, копію даного повідомлення вручено представнику житлово-експлуатаційної організації за останнім місцем проживання підозрюваного, для подальшого вручення останньому.
У подальшому, підозрюваний від участі в проведенні слідчих дій у даному кримінальному провадженні уникав, залишив попереднє місце мешкання. На даний час місце перебування ОСОБА_4 невідоме.
21 вересня 2016 року слідчим Харківського ВП було винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_4 , після чого до оперативного підрозділу Харківського ВП направлено матеріали для оголошення останнього в розшук.
З метою встановлення місця перебування підозрюваного слідчим та оперативним підрозділом Харківського ВП ГУНП в Харківської області проводились та зараз тривають оперативно-розшукові заходи, однак місце перебування останнього не встановлено.
У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5-ти років.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 для участі останнього в розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив його задовольнити з підстав викладених в ньому.
Заслухавши доводи прокурора, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає доведеним та обґрунтованим клопотання виходячи з наступного.
Згідно ст. 188 КПК України, прокурор має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.
Згідно ч. 4 ст. 189 КПК України, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; або відкликання ухвали прокурором.
Враховуючи те, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики, вказуючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може:переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за яке законодавством передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років; офіційно не працевлаштований, законних джерел доходів не має; за місцем мешкання не проживає.
За викладених обставин у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що саме запобіжний заходів у вигляді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування: забезпеченню виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчини дії передбачені пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України.
Як вбачається з клопотання та доданих до нього документів ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК класифікуються як злочин середньої тяжкості, на виклики до слідчого не з`являється, його фактичне місцезнаходження невідоме, що вказує на ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування.
Участь підозрюваного в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Підстави застосування запобіжного заходу обґрунтовуються можливістю настання таких ризиків:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовується тяжкістю вчиненого злочину, покаранням за його вчинення та те, що останній раніше вже вчиняв кримінальні правопорушення та на шлях виправлення не став, разом з цим зник з місця вчинення злочину.
З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особистої ситуації підозрюваного, орган досудового розслідування прийшов до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Прокурором у судовому засіданні обґрунтовано доведено, що зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для затримання підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає за необхідне надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.
Дозволити затримати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Виконання ухвали доручити співробітникам Харківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області.
Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.
Зазначена ухвала втрачає силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_4 до суду або через шість місяців з дати її постановлення, тобто з 24 жовтня 2018 року, або у разі відкликання клопотання прокурором.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1