Справа № 535/1018/18
Провадження № 1-кс/535/324/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року смт Котельва

Слідчий суддя Котелевського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню, внесеному 17.08.2018 року до ЄРДР за №0000286 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання слідчого СВ Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 20.08.2018 року про накладення арешту на майно, погодженого цього ж числа прокурором Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у провадженні СВ Котелевського ВП ГУНП в Полтавській перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 17.08.2018 року за №0000286 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

16.08.2018 року до Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області по телефону від чергового лікаря Котелевської ЦРЛ надійшло повідомлення про те, що до приймального відділення Котелевської ЦРЛ з тілесними ушкодженнями звернувся ОСОБА_5 , який повідомив про те, що 16.08.2018 року близько 22 год. 00 хв. по вул. Гоголя в смт Котельва дві невідомі особи вчинили на нього розбійний напад із застосуванням насильства, яке виразилось в нанесенні численних ударів в область голови під час нападу, а також заволоділи грошовими коштами заявника в сумі близько 2000 грн., мобільним телефоном марки «Хуавей» та особистими речами.
Відомості за вищевказаним фактом 17.08.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000286 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В даному кримінальному провадженні цього ж дня змінено правову кваліфікацію з ч.2 ст.186 КК України на ч.2 ст.187 КК України.
17.08.2018 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку статті 208 КПК України та того ж дня обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КПК України.
Під час особистого обшуку у підозрюваного ОСОБА_6 виявлено та вилучено в установленому законом порядку мобільний телефон «Meizu» С 681 ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , дві сім-карти МТС № НОМЕР_3 з абонентним номером НОМЕР_4 та з № НОМЕР_5 з абонентним номером НОМЕР_6 , взуття спортивного типу кросівки темного кольору.

Крім того, 17.08.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Котелевського районного суду Полтавської області проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено в установленому законом порядку чорні штани, темну футболку з плямами темно-бурого кольору зовні схожі на кров.

ОСОБА_6 , допитаний в якості підозрюваного 17.08.2018 року, пояснив, що вилучені вище вказані речі належать саме йому.

Враховуючи, що вилучені вище вказані речі під час особистого обшуку ймовірно містять на собі сліди злочину та мають значення для кримінального провадження, постановою слідчого СВ Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області від 17.08.2018 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України стверджується зокрема тим, що вилучені вище вказані речі мають значення для досудового розслідування, та в разі їх знищення, перетворення, приховування, та відчуження, може призвести до втрати речового доказу.
Враховуючи, що вище вказані речі є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінально-протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям встановленим у ст. 98 КПК України, а тому на них може бути накладений арешт з метою збереження речових доказів.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна зазначаються документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно з ч.3 ст.397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Ніхто на даний час не оспорює належність вилучених речей саме вказаній особі.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Особистий обшук та обшук в домогосподарстві проведені 17.08.2018 року. Наступним робочим днем є 20.08.2018 року.

На даний час в органу досудового розслідування є об`єктивна потреба встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, для чого необхідним є належне зберігання речових доказів з метою проведення необхідних слідчих дій. Накладення арешту на зазначені вище тимчасово вилучені речі, які на даний час визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженні, є необхідним для запобігання можливості їх подальшого приховування, перетворення (переробку), пошкодження, псування, зникнення, втрати. Вилучення вказаних речей є необхідним для забезпечення їх зберігання до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України, з метою недопущення внесення технічних змін чи механічного втручання, знищення, пошкодження, яке може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження. Враховуючи викладене, у даному випадку доцільно застосувати спосіб арешту, що полягатиме у зберіганні зазначених вище речових доказів у камері зберігання речових доказів Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області.

Під час судового розгляду слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав у ньому зазначених, просить задовольнити клопотання у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. 22.08.2018 року захисник ОСОБА_7 подав до суду письмове клопотання про розгляд клопотання слідчого без його участі, та просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, якщо особо, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши пояснення слідчого, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до частини 3 даної статті у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст.168 КПК України вищевказані речі є тимчасово вилученим майном, на яке, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою їх подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Наявність підстав, передбачених ч.1 ст.170 КПК України стверджується зокрема тим, що вилучені речі є рухомим майном, а їх зміна, приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрата може призвести до втрати речового доказу, що має значення для досудового розслідування.

Конкретними фактами, які свідчать про те, що зазначеними вище речами користується саме ОСОБА_6 , є те, що вони були вилучені у підозрюваного ОСОБА_6 в ході проведення 17.08.2018 року особистого обшуку та обшуку домогосподарства за місцем його проживання.

Відповідно до ч.3 ст.397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Ніхто на даний час не оспорює належність вилучених речей саме ОСОБА_6 .

Враховуючи вище викладене, приходжу до переконання, що майно, вилучене 17.08.2018 року в ході особистого обшуку ОСОБА_6 та обшуку домогосподарства за місцем його проживання, є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять (можуть містити на собі) інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, клопотання слідчого слід задовольнити, з метою запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати. Вилучення речей у їх власників, є необхідним для забезпечення їх зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій з ними, у тому числі експертиз.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи вище викладене, приходжу до переконання, що арешт на зазначені вище речові докази слід накласти до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України та/або до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку із забороною відчуження, розпорядження, користування вказаним майном.

Відповідно до п.4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012 року, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

На даний час в органу досудового розслідування є об`єктивна потреба встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, для чого необхідним є належне зберігання речових доказів із метою проведення необхідних процесуальних і слідчих дій.

Накладення арешту на вказані речові докази є необхідним для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, а також для забезпечення їх зберігання до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст.100 КПК України, щоб не допустити перешкоджанню всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження. Враховуючи викладене, у даному випадку доцільно застосувати спосіб арешту, що полягатиме у зберіганні речових доказів у органі, в якому функціонує слідчий підрозділ, а саме: у Котелевському ВП ГУПН в Полтавській області.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню, внесеному 17.08.2018 року до ЄРДР за №0000286 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 17.08.2018 року за № 0000286, на тимчасове вилучене майно, власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон «Meizu» С 681 ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , дві-сім карти МТС № НОМЕР_3 з абонентним номером НОМЕР_4 та з № НОМЕР_5 з абонентним номером НОМЕР_6 , взуття спортивного типу кросівки темного кольору, чорні штани, темну футболку з плямами темно-бурого кольору схожі на кров, з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких робіт, що можуть змінити зовнішній вигляд вилучених речей, які будуть зберігатися в кімнаті зберігання речових доказів Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області, за адресою: смт Котельва Полтавської області, вул. Берегова, 18, до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України та/або до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та власнику арештованого майна.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя