Справа № 314/1657/18
Провадження № 1-в/314/672/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.10.2018 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

представника колонії ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника засудженого ОСОБА_5

секретар ОСОБА_6

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь, Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше судимого: 15.06.2010 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.345 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

По даній справі засуджений: 01.09.2010 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 153 ч.3, 71 ч.4 КК України до 11 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22.11.2010 року вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.09.2010 року змінено у ввідній частині вироку вказати, що ОСОБА_4 раніше судимий Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області від 15.06.2010 року за ст.345 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. В резолютивній частині вироку замість ст.71 ч.4 КК України застосувати ст.70 ч. 4 КК України згідно якої частково приєднатим невідбуту частину покарання за вироком Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області від 15.06.2010 року і остаточно призначено покарання у вигляді 11 років позбавлення волі.

Ухвала Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.02.2016 року на підставі ст. 72 ч.5 КК України, зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.12.2009 року по 22.11.2010 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку: 06.12.2009 року Кінець строку: 20.12.2019 року

Про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,

В С Т А Н О В И В :

До Вільнянського районного суду від засудженого державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» ОСОБА_4 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Засуджений ОСОБА_4 просив суд задовольнити своє клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.

Захисник засудженого підтримала клопотання засудженого, просила його задовольнити.

Представник адміністрації установи заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому матеріали, вважає, що у задоволенні заяви має бути відмовлено з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_4 з 16.10.2017 року відбуває покарання у державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)».
За час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги відбування покарання не порушує, стягнень та заохочень не має.
Працевикористовується днювальним відділення СПС №17, до праці ставиться задовільно, поставлені перед ним завдання виконує не завжди вчасно та якісно.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура та спорт».

Відповідно до ст. 126 Кримінально-виконавчого кодексу України не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок.
Відповідно до ст. 127 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Не входить до складу ради колективу засуджених.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

З матеріалів справи встановлено, що під час відбування покарання у державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)» засуджений ОСОБА_4 протягом часу відбування покарання 2017-2018 роки працевлаштований не був.

Рішенням комісії установи від 31.03.2017 року засудженому відмовлено як такому, що не довів своє виправлення.

Крім того, відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.

За таких обставин на теперішній час суд погоджується з висновком комісії державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» та не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокового звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскарженна до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

23.10.2018