УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 радника юстиції ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172 від 07.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 197-1 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 радника юстиції ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172 від 07.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 197-1 КК України КК України, щодо арешту майна - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпоряджатися та використовувати це майно.

Клопотання мотивовано тим, що СВ Шевченківського УП ГУНП України в місті Києві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000172 від 07.05.2018, розпочате відповідно до листа директора Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва КМДА ОСОБА_4 , за фактом самовільного будівництва на самовільно зайнятій ділянці житлового будинку.

На даний час, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 на подвір"ї квартири АДРЕСА_2 самовільно збудував на самовільно зайнятій занятій земельній ділянці житловий будинок, а в подальшому зареєстрував право спільної власності на даний житловий будинок на себе та на ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Досудовим розслідуванням, 07.05.2018 року, прийнято рішення про визнання речовим доказом об`єкту нерухомого майна житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
З огляду на викладене, з метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання ризикам у виді подальшого відчуження майна, яке має статус речового доказу, імовірного знищення слідів вчинення кримінального правопорушення, необхідно накласти арешт на вищезазначене у клопотанні майно.
В судове засідання прокурор не з*явився, що не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наявних доводів та матеріалів кримінального провадження.
Особи-володільці майна про розгляд клопотання не повідомлялись, оскільки майно тимчасово не вилучалось, а тому слідчий суддя вважає за можливе, згідно ч.2 ст. 172 КПК України, провести розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення виходячи із наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна
Крім цього, згідно ст.98 КПК України речовими доказами визнаються матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, а також гроші у будь-якій валюті готівкою або безготівковій формі, що знаходяться на банківський рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, за наявності достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
При цьому, згідно наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що об`єкт нерухомого майна житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 підпадає під критерії ст. 98 та п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 та ч. 3 ст. 170 КПК України та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення його збереження як предмета кримінально-протиправних дій, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям речового доказу, зберегло на собі сліди злочину, а також може бути відчужене на користь третіх осіб, знищене тощо.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 167, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши розпоряджатися та використовувати це майно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1