Справа № 638/1261/15-к
Провадження № 1-кп/638/66/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

Суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
потерпілого - ОСОБА_11 ,
представника потерпілого - ОСОБА_12 ,
обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
захисників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
перекладачів - ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова матеріали кримінального провадження №0006458 від 03.12.2014 року за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, дітей не має, не працюючого, інвалідності не має, відсутнє місце реєстрації, до арешту фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.02.2005 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

- 26.03.2010 р. Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, в порядку ст.409 КПК України вирок змінено 19.06.2012 р. Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.304 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі (21.01.2014 року звільнений за відбуттям строку покарання із СІЗО),

- 30.10.2014 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України - з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Руставі (Грузія), громадянина Грузії, маючого середню освіту, одруженого, дітей не має, інвалідності не має, ФОП (реєстрація: Московський район м. Харкова), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , до арешту фактично проживав: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У ОСОБА_13 разом з ОСОБА_21 виник умисел (точну дату під досудового розслідування встановити не виявилося можливим) направлений на скоєння розбійного нападу поєднаного з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства, за попередньою змовою групою осіб поєднаного з проникненням у житло (розбій), раніше їм не знайомого ОСОБА_11 , якого вони бачили раніше неодноразово в місцях проведення дозвілля, а саме нічних клубах.

Після чого приблизно в кінці листопада 2014 року, (більш точної дати під час досудового розслідування встановити не надалось можливим), ОСОБА_13 за попередньою змовою з ОСОБА_21 вирішили вчинити розбійний напад на раніше не знайомого їм ОСОБА_11 , для чого в магазині «Україна», який розташований за адресою: м. Харків вул. Тракторобудівників 56, вони купили дві маски чорного кольору, підготували пістолет та ніж для вчинення вище вказаного злочину.

03.12.2014 року приблизно о 04 год. 00 хв. ОСОБА_13 разом з ОСОБА_21 реалізуючи свій єдиний злочинний намір, попередньо розподіливши ролі вчинення злочину, діючи з корисних мотивів, прибули до під`їзду будинку АДРЕСА_4 та стали чекати на ОСОБА_11 . Знаходячись у під`їзді між четвертим та п`ятим поверхами вони побачили, що ОСОБА_11 підійшов до вхідної двері своєї квартири АДРЕСА_5 , з метою подавления волі потерпілого до супротиву, підійшли до останнього та ОСОБА_22 , діючи відповідно до відведеної йому ролі, направив на ОСОБА_11 заздалегідь приготовлений предмет схожий на пістолет, а ОСОБА_13 в цей час почав погрожувати потерпілому ножем. Після чого приставивши пістолет до голови ОСОБА_11 почали погрожувати зазначеним пістолетом та ножем, демонструючи готовність до їх застосування у разі відмови виконання вимог.

Зрозумівши, що воля ОСОБА_11 подавлена та він згоден виконувати їхні вимоги, ОСОБА_13 разом з ОСОБА_21 змусили його відчинити двері квартири, зайшовши разом з ним всередину. Здійснивши таким чином проникнення до житла ОСОБА_11 , знаходячись у вищезазначеній квартирі ОСОБА_13 разом з ОСОБА_21 погрожуючі застосуванням пістолета та ножа, почали вимагати грошові кошти. Не знайшовши грошових коштів ОСОБА_13 разом з ОСОБА_21 почали наносити ОСОБА_11 , тілесні ушкодження по корпусу, при цьому продовжували вимагати від нього видачі грошових коштів. В процесі цих злочинних дій ОСОБА_13 вдарив ОСОБА_11 рукояткою пістолету у обличчя, а також став погрожувати його застосуванням у разі відмови ОСОБА_11 видачі їм грошових коштів. Продовжуючі свої злочинні дії ОСОБА_13 разом з ОСОБА_21 застосовуючи насильство небезпечне для життя та здоров`я ОСОБА_11 зв`язали йому руки та почали душити ременем. Після того як ремень розірвався ОСОБА_13 продовжив душити вже руками ОСОБА_11 за шию, а ОСОБА_22 в цей час закривав останньому своїми руками рот та ніс. Потерпілий ОСОБА_11 сприймаючи дії ОСОБА_13 разом з ОСОБА_21 як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, був змушений повідомити їм місце в квартирі де знаходились його грошові кошти а саме: 3300 гривень, 3000 доларів США (згідно офіційного курсу гривні до долару США станом на 03.12.2014, склало 45540 грн.) та 100000 сум узбецьких (згідно офіційного курсу гривні до сум Узбекистану станом на 03.12.2014, склало 631 грн. 30 коп.). Після чого, ОСОБА_13 разом з ОСОБА_21 не повіривши потерпілому, що він віддав всі грошові кошти, а також враховуючи що у ОСОБА_11 були зв`язані руки, почали обшукувати його квартиру та під час своїх злочинних, противоправних дій виявили та забрали мобільний телефон марки "Apple - iPhone 5", об`єм пам`яті 32 Гб, вартість, якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 226 від 09.01.2015 року - 6535,60 гривень, мобільний телефон марки "Apple - iPhone 5 s", об`єм пам`яті 32 Гб, вартість, якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 226 від 09.01.2015 року - 7346, 55 гривень, ноутбук марки HP mp6- 1221 er вартість, якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 226 від 09.01.2015 року - 6450 гривень, фотоапарат «Нікон 5100 D» вартість якого, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 226 від 09.01.2015 року - 10115,10 гривень, ручка фірми «Крокодил» вартістю згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 226 від 09.01.2015 року - 253,80 гривень, вайфай роутер фірми «Асус» вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 226 від 09.01.2014 року оцінити виявилось не можливим - зі слів потерпілого ОСОБА_11 , склала 500 грн., годинник марки «ETERNITY», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 226 від 09.01.2014 року оцінити виявилось не можливим - зі слів потерпілого ОСОБА_11 , склала 5000 грн.

Своїми діями ОСОБА_13 та ОСОБА_22 , спричинили потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження, які згідно висновків судово-медичної експертизи № 4010- ая/14 від 05.12.2014, № 136-ая від 15.01.2015 заподіяно легкі тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я, а саме: синець, садно на голові, синець на шиї, які утворилися від дії тупих твердих предметів та могли бути спричинені в строк при тому способі та механізмі на які вказує протоколі проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_11 .

Після чого ОСОБА_13 разом з ОСОБА_21 з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 85672,43 гривень.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_11 заявлений цивільний позов.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 винним себе у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, частково визнав суму цивільного позову потерпілого, в силу ст. 63 КУ України від дачі показів відмовився. У скоєному злочину щире кається.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_22 винним себе у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, частково визнав суму цивільного позову потерпілого, в силу ст. 63 КУ України від дачі показів відмовився. У скоєному злочину щире кається, частково відшкодував потерпілому ОСОБА_11 завданих збитків.

Незважаючи на повне визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , їх вина у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України повністю доказана дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- показаннями допитаного у судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_11 , який пояснив, що мешкає за адресою: АДРЕСА_6 . В ніч з 02.12.2014 року на 03.12.2014 року від відпочивав зі своїми друзями у нічному клубі. Приблизно о 04-00 годині ранку він приїхав до дому та під час підйому сходами до своєї квартири, на нього напали раніше незнайомі ОСОБА_13 та ОСОБА_22 , на обличчя яких були надягнуті маски. Під час нападу, ОСОБА_22 , намагаючись проникнути до його квартири, приставив пістолет до нього, а ОСОБА_13 в цей час погрожував йому ножем. Він злякався, розуміючи погрози на свою адресу яка реальну небезпеку для життя та здоров`я, та вимушений був відкрити двері до своєї квартири, куди за ним і потрапили нападники. Перебуваючи у квартирі, ОСОБА_13 та ОСОБА_22 , погрожуючи йому пістолетом та ножем, почали вимагати у нього грошові кошти в сумі 30000 доларів США. Він сказав обвинуваченим, що у нього немає такої суми грошей, на що вони почали шукати гроші. Не знайшовши грошей, ОСОБА_13 та ОСОБА_22 почали наносити йому тілесні ушкодження по різним частинам тіла, при цьому ОСОБА_13 наніс ОСОБА_11 удар рукояткою пістолету в обличчя, після чого погрожував його застосуванням у разі ненадання ним грошових коштів. Після чого, ОСОБА_22 разом з ОСОБА_13 зв`язали його руки та почали душити ременем, а коли ремінь розірвався, ОСОБА_13 продовжив душити його руками вже за шию, а ОСОБА_22 в цей час закривав йому своїми руками рот та ніс. Сприймаючи дії та погрози ОСОБА_13 та ОСОБА_14 як реальну загрозу для життя та здоров`я, він, ОСОБА_11 , повідомив нападникам, де у помешканні знаходилися його грошові кошти. Таким чином, ОСОБА_13 та ОСОБА_22 заволоділи його грошима, а саме: 3300 грн., 3000 доларів США, 100000 узбецьких сум, а також іншим майном, таким як: двома мобільними телефонами «Apple-iPhone», ноутбуком марки НР, фотоапаратом «Нікон 5100 D», ручкою фірми «Крокодил», вайфай роутером «Асус», годинником марки «Eternity». Після чого, ОСОБА_13 та ОСОБА_22 з місця скоєння злочину зникли з майном, яким протиправно заволоділи. Злочинним діями ОСОБА_13 та ОСОБА_14 йому завдано матеріальну та моральну шкоду. Цивільний позов від підтримую у повному обсязі;

- дослідженим у судовому засіданні висновком судово-медичної експертизи №4010-ая/14 від 05.12.2014 року, № 136-ая від 15.01.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_11 заподіяно легкі тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я, а саме: синець, садно на голові, синець на шиї, які утворилися від дії тупих твердих предметів та могли бути спричинені в строк при тому способі та механізмі на які вказує протоколі проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_11 ;

- дослідженими у судовому засіданні постановами слідчого від 10.12.2014 року, 09.01.2015 року про визнання грошових коштів, а саме: узбецьких сум у розмірі 100000, ручки фірми «Крокодил», запальнички схожої на пістолет PASS 8877 Z, кухонного ножа з дерев`яною ручкою та лезом, речовими доказами, які передані потерпілому ОСОБА_11 на зберігання та до камері схову органу поліції;

- дослідженим у судовому засіданні протоколом пред`явлення потерпілому ОСОБА_11 осіб для впізнання від 09.12.2014 року, 27.01.2015 року, в ході яких останній впізнав обвинувачених, які скоїли кримінальне правопорушення при обставинах, встановлених у судовому засіданні;

- дослідженим у судовому засіданні висновком судово-товарознавчої експертизи №226 від 09.01.2015 року, відповідно якого встановлена ринкова вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_11 майна на момент скоєння злочину, з урахуванням зносу 30701,13 грн.;

- дослідженим у судовому засіданні протоколом проведення з потерпілим ОСОБА_11 слідчого експерименту від 12.01.2015 року, в ході якого останній показав при яких обставинах обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_22 вчинили кримінальне правопорушення відносно нього-

- дослідженим у судовому засіданні протоколом огляду місця події помешкання потерпілого ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_7 від 03.12.2014 року;

- дослідженим у судовому засіданні протоколом огляду місця події помешкання свідка ОСОБА_23 за адресою: АДРЕСА_8 від 09.12.2014 року, в ході якого вилучено ручку «Крокодил»;

- дослідженим у судовому засіданні протоколом огляду предметів, а саме: ноутбуку НР, фотоапарату Никон 5100D, які визнані речовими доказами та передані потерпілому ОСОБА_11 на відповідальне зберігання;

- дослідженим у судовому засіданні протоколом огляду місця події від 09.12.2014 року, протоколом огляду предметів від 10.12.2014 року, а саме мобільних телефонів Нокіа 101, Самсунг SGH-D 900i, Нокіа 6600i, вилучених у ОСОБА_14 , які визнані речовими доказами та передані на зберігання до камери схову органу поліції;

- дослідженим у судовому засіданні заявами про добровільну видачу: ОСОБА_24 ноутбуку НР, ОСОБА_25 фотоапарату Никон 5100D.

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання їх недопустимими.

Таким чином, суд вважає вину обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повністю доведеною.

Дії обвинувачених суд кваліфікує:

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 кожного за ч. 3 ст. 187 КК України (розбій), тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Судом досліджені дані, які характеризують особу обвинувачених і при цьому встановлено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_13 раніше неоднарозово судимий, інкриміноване кримінальне правопорушення скоїв в період іспитового строку за попереднім вироком, на обліку в Харківському обласному наркологічному диспансеру та Харківському міському ПНД не перебуває, не працює.

Обвинувачений ОСОБА_22 раніше не судимий, на обліку в Харківському обласному наркологічному диспансеру та Харківському міському ПНД не перебуває, не працює, за місцем реєстрації характеризується позитивно.

Вирішуючи питання про визначення покарання обвинуваченим, суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, тяжкість скоєного обвинуваченими кримінального правопорушення, роль кожного під час скоєння злочину, дані, що характеризують їх особи, обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання, наявність матеріальних претензій до обвинувачених за скоєння злочину з боку потерпілого ОСОБА_11 .

Обставиною, відповідно ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 є добровільне часткове відшкодування завданої шкоди.

Відповідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , судом не встановлено.

З огляду на викладене суд вважає за можливе призначити обвинуваченим покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 187 КК України.

Суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 не можливе без ізоляції від суспільства.

В силу ст. 59 КК України суд застосовує до обвинувачених додаткове покарання у вигляді конфіскації майна що належить їм на праві власності.

В силу ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_13 суд до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 року.

Строк покарання ОСОБА_13 та ОСОБА_26 колегія суддів відраховує з моменту фактичного затримання з 09 грудня 2014 року в порядку ст. 209 КПК України. Саме 09.12.2014 року з останніми проводилися слідчі дії, а саме проводилися їх впізнання потерпілим ОСОБА_11 . Незважаючи на відсутність протоколів затримання обвинувачених в порядку ст. 208 КПК України, колегія суддів, керуючись нормами ст. 209 КПК України відраховує останнім строк покарання з 09.12.2014 року.

Обвинувачені звернулися до суду із клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення в порядку ч.5 ст. 72 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кримінального Кодексу України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі і на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На підставі вимог Закону України від 26.11.2015 року, який набув чинності 24.12.2015 року «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 року втратив чинність з 21.06.2017 року, частину п`яту ст. 72 Кримінального Кодексу України викладено в наступній редакції:

« зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі…».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. За змістом зазначеної норми строк попереднього ув`язнення триває до набрання вироком законної сили.
Відповідно до висновку щодо правозастосування, який міститься у Постанові Верховного Суду України від 13 березня 2018 року в справі №440/853/17 у випадку, коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених частиною 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, відповідно до частини 2 статті 5 Кримінального кодексу України відсутні

підстави для застосування відносно неї положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення» від 18 травня 2017 року №2046-VIII, яким погіршуватиметься становище цієї особи.
Так, частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIIІ передбачала, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. За вказаною нормою у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIIІ, який набрав чинності 21 червня 2017 року, частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено у такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Зазначені права та свободи людини і громадянина мають своє відображення у положеннях статті5 Кримінального кодексу України. Так, частиною 2 цієї статті передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі.

Конституційний Суд України у своїх Рішеннях наголошує, що суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності. Зазначені положення дають змогу говорити про межі зворотної дії закону про кримінальну відповідність у часі. Межами дії закону про кримінальну відповідність у часі визнаються початковий та кінцевий моменти певного проміжку часу вчинення злочину, протягом якого мають місце кримінально-правові відносини в результаті дії того самого закону про кримінальну відповідальність (Рішення КСУ від 13 травня 1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандату, Рішення КСУ від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, Рішення КСУ від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі).
Кримінально-правові відносини це специфічний вид суспільних відносин, які виникають між державою і особою у зв`язку із вчиненням останньою кримінального правопорушення. Вони виникають з моменту вчинення особою злочину і закінчуються в момент набуття обвинувальним вироком законної сили. Попереднє ув`язнення, в свою чергу, є складовою частиною кримінально-правових відносин.
Отже, із урахуванням наведеного Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року №2046-VIIІ є таким, що іншим чином погіршує становище особи, а тому не може розповсюджуватися на кримінально-правові відносини, які виникли до набрання ним чинності, навіть за умови, якщо вони ще існують на момент набуття ним чинності.

У відповідності з матеріалами кримінального провадження строк попереднього ув`язнення обвинувачених становить: 1) дата затримання ОСОБА_13 : 09.12.2014 року, ОСОБА_14 : 09.12.2014 року; дата ухвалення вироку: 26.06.2018 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої протиправними діями обвинувачених у розмірі 193 435,92 грн., колегія суддів задовольняє частково, відмовляє у задоволенні відшкодування матеріальної шкоди щодо майна, яке було повернуто потерпілому, або відшкодовано у добровільному порядку. Так, колегія суддів відмовляє потерпілому у відшкодуванні вартості ноутбуку НР, фотоапарату Никон 5100D, ручки фірми «Крокодил», а також еквіваленту 3000 доларів США, про отримання яких в матеріалах кримінального провадження є розписка

ОСОБА_11 та еквіваленту 100000 узбецьких сум, вилучені та повернені потерпілому під зберігальну розписку.

Таким чином, суму матеріальної шкоди, завданою потерпілому ОСОБА_11 протиправними діями ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , колегія суддів визначає у розмірі 23 882,15 грн.

На підставі статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Крім того, потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000 грн.

Ст. 23 ЦК України закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди як способу захисту суб`єктивних цивільних прав, ч. 1 цієї статті зазначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, далі п. 3 ч. 2 даної статті вказує, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

В свою чергу ч. 3 вищезазначеної статті формує спосіб відшкодування моральної шкоди, а саме моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З`ясувавши усі обставини при вирішенні дійсного спору судова колегія приходить до висновку про часткове задоволення вимог цивільного позивача щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000 грн. Вказана сума, на думку суду, будуть достатньою компенсацією відшкодування моральних страждань, заподіяних потерпілому ОСОБА_11 з урахуванням перенесених ним страждань, душевних потрясінь, порушення укладу життя та пошкодження здоров`я.
По кримінальному провадженню судові витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Визнати ОСОБА_13 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді: 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 року, та кінцеве визначити ОСОБА_13 до відбування покарання у вигляді 7 (семи) років 3 (три) місяці позбавлення волі з конфіскацією майна.
Запобіжний заход відносно ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27).

Строк покарання засудженому ОСОБА_13 відраховувати з моменту фактичного затримання з 09 грудня 2014 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 року втратив чинність з 21.06.2017 року), зарахувати засудженому ОСОБА_13 строк його попереднього ув`язнення в період з 09 грудня 2014 року по дату винесення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_27 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Запобіжний заход відносно ОСОБА_14 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27).

Строк покарання засудженому ОСОБА_26 відраховувати з моменту фактичного затримання з 09 грудня 2014 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 року втратив чинність з 21.06.2017 року), зарахувати засудженому ОСОБА_26 строк його попереднього ув`язнення в період з 09 грудня 2014 року по дату винесення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на користь потерпілого ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 23 882,15 грн. (двадцять три тисячі вісімсот вісімдесят дві грн. 15 коп.) в рівних частках - по 11941,07 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот сорок одна грн. 07 коп.) з кожного.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на користь потерпілого ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 30 000,00 грн. (тридцять тисяч грн. 00 коп.) в рівних частках - по 15000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) з кожного.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на користь держави судові витрати за проведення дактилоскопічної, товарознавчої, трасологічної судових експертиз у розмірі 832,80 грн. (вісімсот тридцять дві грн. 80 коп.).

Речові докази, які були передані потерпілому ОСОБА_11 під розписку, залишити в його розпорядженні, запальничку схожу на пістолет PASS 8877 Z, кухонний ніж з дерев`яною ручкою та лезом знищити.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2