Справа №470/646/17 05.07.2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000302, за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_5 на вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 24 січня 2018 року відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лагодівка Казанківського району Миколаївської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_6
потерпілий ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 визначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 30.04.2014 р. у виді 1 року 4 місяців 9 днів позбавлення волі і, за сукупністю вироків, визначено остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 у відшкодування майнової шкоди 615 грн., моральної шкоди 500 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги потерпілого.

ОСОБА_5 просить вирок суду першої інстанції скасувати, направити матеріали провадження на додаткове розслідування.

Узагальнені доводи апелянта.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_5 вказує на численні порушення, допущені під час досудового розслідуванні, а саме при огляді місця скоєння злочину співробітниками поліції не вилучались речові докази, не складався акт і, речові докази не залучались до кримінального провадження; йому, як потерпілому, не надавалась можливість бути присутнім на допитах слідчим підозрюваного та свідків, ставити їм свої запитання, отримувати відповіді і ксерокопії протоколів допиту; він не був ознайомлений з матеріалами кримінальної справи в повному обсязі.
Стверджує, що у нього було викрадено 2 мішки міндобрива, проте в матеріалах кримінального провадження йдеться лише про один мішок. Крім того, ОСОБА_6 продав викрадений у нього мішок міндобрив ОСОБА_8 , повідомивши останньому про те, що це міндобриво викрадене у нього, а тому ОСОБА_8 повинен проходити по даній справі, як співучасник, який безпосередньо скуповував крадені речі.
Про неправомірні дій слідчого і прокурора він подав клопотання судді, яка, проводила досудовий розгляд, але вона його не розглянула, копії ухвали відносно його клопотання йому не направила.
Він приймав участь у двох судових засіданнях, але допитаний, як потерпілий, не був. В третє судове засідання, яке відбулось 23.01.2018 р., він не викликався, судової повістки не отримував, розгляд кримінального провадження відбувся у його відсутність, він не мав змоги брати участь у судових дебатах і висловити свою позицію. Ккопію вироку отримав 27.01.2018 р.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

29.09.2017 р. близько 18.30 год. ОСОБА_6 , маючи незняті та непогашені судимості за вчинення умисних корисливих злочинів, в період умовно-дострокового звільнення, знаходячись в с. Новоочаків Березнегуватського району Миколаївської області, через дерев`яний паркан переліз на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , вийняв шибки та віконну раму, пошкодивши кріплення навісного замка, проник всередину літньої кухні ОСОБА_5 , звідки повторно, таємно викрав два мішки добрив «Нітроамофоска», загальною вартістю 960 грн., один з яких залишив на території подвір`я, а інший на території саду домоволодіння. Однак злочин до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки зрозумів, що може бути поміченим на місці вчинення злочину ОСОБА_5
01.10.2017 р. близько 19.00 год. ОСОБА_6 через паркан проник на територію подвір`я ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_1 , де, пошкодивши кріплення навісного замка, проник до приміщення літньої кухні, звідки повторно, таємно викрав мішок добрив «Нітроамофоска» вагою 50 кг, вартістю 480 грн. Далі, пошкодивши віконну раму, проник до будинку, звідки таємно викрав комбіновані пасатижі (плоскогубці) вартістю 50 грн. та інше майно, спричинивши ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 530 грн. З місця вчинення злочину ОСОБА_6 зник, викраденим майном розпорядився за власним розсудом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав вирок суду законним та обґрунтованим, обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні вказаних у вироку злочинів, за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи.
Суд вірно кваліфікував дії обвинуваченого та дійшов висновку про доведеність його вини у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_5 стверджує, що досудове розслідування і судовий розгляд проведено не повно, оскільки у нього було викрадено 2 мішки міндобрива, а ОСОБА_6 інкримінується викрадення 1 мішка, до того ж на його думку ОСОБА_8 також повинен бути притягнутий до кримінальної відповідальності, оскільки, купуючи міндобриво, був обізнаний про його походження.
Однак, наведені доводи апелянта не заслуговують на увагу. Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 досліджені всі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, у зв`язку з чим неповноти судового розгляду не встановлено. Суд правильно встановив фактичні обставини справи та дав їм належну юридичну оцінку.
Так, відповідно протоколу про прийняття заяви від ОСОБА_5 від 06.10.2017 р., потерпілий вказує про викрадення у нього одного мішка мінеральних добрив «Амофос» вагою 50 кг. вартістю 500 грн.
Як вбачається з обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_9 , останньому за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України органом досудового розслідування інкримінується викрадення у ОСОБА_5 лише одного мішка мінеральних добрив.
За положеннями ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
У відповідності до наведених вимог закону, судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в межах висунутого ОСОБА_6 обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Що стосується ОСОБА_8 , то будь-яких обвинувачень відносно нього взагалі не висувалось.
Отже, в процесі досудового слідства та при розгляді справи в суді були встановлені і досліджені всі обставини справи, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи, рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому доводи потерпілого про неповноту досудового та судового слідства є безпідставними.

Щодо доводів потерпілого про порушення, допущені під час досудового розслідуванні.
Відповідно до положень ст. ст. 98, 100 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються піл час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій. Речовий доказ повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю. Речові докази, які отримані слідчим, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Речові докази у вигляді товарів або продукції повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Відповідно протоколу огляду місця події від 09.09.2017 р., оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_1 , в тому числі і два мішки з добривом, їх розташування та зовнішній вигляд.
Статтею 56 КПК України визначено коло прав потерпілого, в тому числі і на досудовому слідстві, серед яких є право потерпілого брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, але рішення про залучення потерпілого до участі у проведенні будь-якої процесуальної дії визначається уповноваженою особою, яка проводить відповідну дію, в кожному конкретному випадку.
Відповідно даним протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 30.10.2017 р., потерпілий ОСОБА_5 ознайомився з матеріалами досудового розслідування у повному обсязі.
За наведеного, доводи потерпілого є необґрунтованими, істотних порушень під час досудового слідства апеляційним судом не встановлено.

Що стосується твердження апелянта про те, що в судове засідання, яке відбулось 23.01.2018 р., він не викликався, воно є голослівним, виходячи з наступного.
Як вбачається з журналу судового засідання від 05.01.2018 р. та технічного носія інформації, який міститься в матеріалах даного кримінального провадження, у даному судовому засіданні в присутності потерпілого ОСОБА_5 суддею оголошено ухвалу про відкладення судового засідання на 10.00 год. 23.01.2018 р. Більш того, при з`ясуванні суддею у потерпілого ОСОБА_5 можливості його прибуття в дане судове засідання він відповів, що в судові засідання більше з`являтися не буде, оскільки не бачить в цьому сенсу.
Отже, порушень норм КПК України, у тому числі, які б потягли за собою скасування вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні правові підстави для скасування оскаржуваного вироку, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги потерпілого.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 24 січня 2018 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Судді

____________________ ___________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3