Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

09 липня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2018 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджено із прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 , щодо накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку грального закладу в АДРЕСА_1 , а саме: на телефон марки «Huawei», TRT-LX1, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 з сім-картою «Djuice», який перебуває у власності ОСОБА_7 , з позбавленням права власника на відчуження, розпорядження та користування майном.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на території м. Рівне та Рівненської області невстановлені особи, в порушення вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», під виглядом розіграшів державних лотерей, з використанням можливостей відповідних веб-ресурсів в мережі Інтернет та спеціальної комп`ютерної техніки, здійснюють діяльність, пов`язану з організацією, проведенням та наданням доступу до азартних ігор на гральних автоматах, комп`ютерних стимуляторах, в інтерактивних закладах, незалежно від місця розташування сервера.

Таким чином, в діях невстановлених осіб обґрунтовано вбачаються ознаки особливо тяжкого злочину зайняття гральним бізнесом, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.203-2 КК України.

За даним фактом 12 грудня 2016 року СУ ГУНП в Рівненській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000277 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 в приміщенні закладу «Інтернет клуб» протиправно функціонує ігровий зал, в якому під виглядом інтернет клубу, з використанням можливостей відповідних веб-ресурсів в мережі Інтернет та спеціальної комп`ютерної техніки, цілодобово надають відвідувачам доступ до азартних ігор з можливістю отримання виграшів.

Під час вказаного обшуку виявлено та вилучено:

- системні блоки комп`ютерів в кількості 26 (двадцяти шести) шт.;

- монітори в кількості 26 (двадцяти шести) шт.;

- комп`ютерні миші в кількості 26 (двадцяти шести) шт.;

- комп`ютерні клавіатури в кількості 26 (двадцяти шести) шт.;

- термопринтер;

- wi-fi розтер;

- телефон марки «Samsung» GT-E 1080W, ІМЕІ НОМЕР_3 з акумулятором та сім-картою «Київстар»;

- телефон марки «Huawei», TRT-LX1, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 з сім-картою «Djuice»;

- комплектуючі до комп`ютерної техніки.

13 лютого 2018 року вилучені під час обшуку предмети за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000277 від 12.12.2016.

В ході досудового розслідування встановлено, що телефон марки «Huawei», TRT-LX1, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 з сім-картою «Djuice» перебуває у власності ОСОБА_7 .

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до знищення, відчуження відповідного майна, уникнення конфіскації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У апеляційній скарзі представник-адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2018 року, оскільки при розгляді справи ОСОБА_7 присутня не була, а копію ухвали отримала лише 08 червня 2018 року. Зазначає, що ухвала слідчого судді є необгрунтованою, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що органом досудового розслідування не доведено, що особистий телефон ОСОБА_7 є речовим доказом. Також, відсутній у матеріалах справи будь-який протокол огляду телефону, як речового доказу, або як носія інформації із фіксацією у ньому будь-яких відомостей, що свідчать про злочинну діяльність. Просить ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 15 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту відмовити. Зобов`язати слідчу ОСОБА_8 повернути ОСОБА_7 вилучений у неї мобільний телефон.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника-адвоката ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів провадження, апеляційна скарга на увалу слідчого судді від 15 лютого 2018 року подана 08 червня 2018 року, оскільки клопотання слідчого розглянуте за відсутністю власника майна ОСОБА_7 та її представника, тому представник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах останньої скористався правом подання клопотання про скасування арешту, згідно вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, до суду першої інстанції, що підтверджується матеріалами провадження, а тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, як пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, або зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

З матеріалів судового провадження вбачається, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2016 року, відкрите за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України зайняття гральним бізнесом.

Вилучений телефон марки «Huawei», TRT-LX1, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 з сім-картою «Djuice», який перебуває у власності ОСОБА_7 не є предметом злочину кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, що підтвердив і прокурор в судовому засіданні.

При апеляційному розгляді також встановлено, що ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні №0000277 не має статусу ні підозрюваної, ані обвинуваченої, і прокурором не наведено доказів причетності ОСОБА_7 до зайняття гральним бізнесом.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

На думку колегії суддів, при розгляді клопотання ні судом першої інстанції, ні прокурором не доведено розумність та співрозмірність обмеження права мирно володіти своїм майном завданням кримінального провадження, а тому ухвала не може залишатися чинною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.

Поновити представнику-адвокату ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2018 року.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2018 року щодо накладення арешту на телефон марки «Huawei», TRT-LX1, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 з сім-картою «Djuice», який перебуває у власності ОСОБА_7 , скасувати.

Відмовити слідчому відділу слідчого управління ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджено із прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 , в задоволенні клопотання про накладення арешту на телефон марки «Huawei», TRT-LX1, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 з сім-картою «Djuice».

Повернути телефон марки «Huawei», TRT-LX1, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 з сім-картою «Djuice» ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: ___________________ ОСОБА_1

Судді:_________________ ОСОБА_2 __________________ ОСОБА_3