печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження №0000120 від 14.06.2017 прокурора Київської місцевої прокуратури №6 юриста 2-го класу ОСОБА_3 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :

27.06.2018 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження №№0000120 від 14.06.2017 прокурора Київської місцевої прокуратури №6 юриста 2-го класу ОСОБА_3 про арешт майна.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що Слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000120 від 14.06.2017 за підозрою ОСОБА_4 у кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до акту ГУ ДФС у м. Києві №259/26-15-14-02-02/37002401 директор ТОВ «Дабл-Ю Нет Україна» (код ЄДР 37002401) ОСОБА_4 за результатами відображення у бухгалтерському обліку та податковій звітності нібито проведених господарських операцій із ТОВ «Мітос Компані» (код ЄДР 38959256), ТОВ «Мартатекс» (код ЄДР 39027496), ТОВ «Бастіон Консалтинг» (код ЄДР 37193899), ТОВ «Євро Горизонт» (код ЄДР 39559857), ТОВ «Матаро Центр Ай Ті» (код ЄДР 39500997), ТОВ «Інфокум» (код ЄДР 38568829), ТОВ «Вільна мережа» (код ЄДР 39446893), ТОВ «Медитерра» (код ЄДР 38913667) у період 2014-2015 років занизив податок на прибуток всього в сумі 3 847 789 грн. та занизив податок на додану вартість на загальну суму 4 278 983 грн., всього на суму 8 126 772. Таким чином, вказані вище дії директора ТОВ «Дабл-Ю Нет Україна» ОСОБА_4 свідчать ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, у що результаті протиправних дій директора ТОВ «Дабл-Ю Нет Україна» ОСОБА_4 до Державного бюджету України не надійшло податків на загальну суму 8 126 772 грн., що є особливо великим розміром, оскільки в п`ять тисяч і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Згідно інформаційної довідки реєстру прав власності на нерухоме майно власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ).

Прокурор вказує, що з метою відшкодування збитків завданих інтересам держави, забезпечення пред`явлення в майбутньому цивільного позову та виконання вироку суду, необхідно накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , а саме на нерухоме майно квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Прокурором в клопотанні наведено вагомі доводи, які свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобовязаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Разом з тим, вилучене під час обшуку майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилученого майна.
За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання сторони кримінального провадження №0000120 від 14.06.2017 прокурора Київської місцевої прокуратури №6 юриста 2-го класу ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1