Провадження № 11-кп/792/497/18
Справа № 682/972/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185,
ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 129 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000479 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Славутського міськрайонного суду від 16 травня 2018 року,-

В с т а н о в и л а :

Вироком Славутського міськрайонного суду від 16 травня 2018 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, росіянина, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 129 КК України, та призначено покарання:

-за ч.3 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
-за ч.1 ст. 162 КК України у виді 3 років обмеження волі;
-за ч.1 ст. 129 КК України у виді 2 років обмеження волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, з врахуванням вимог ч.1 ст. 72 КК України, шляхомчасткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту затримання - 18.01.2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , до вступу вироку в законну силу, залишено попередній тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №12.1-0154:18 від 06.03.2018 року в сумі 572 грн., на проведеннясудово-біологічної експертизи №619 від 06.10.2017 року в сумі 8923 грн. 20 коп., на проведення судово-біологічної експертизи №159 від 26.03.2018 року в сумі5869,63 грн., на проведення судово-біологічної експертизи №156 від 26.03.2018 року в сумі13683,07 грн.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

За вироком суду, 22.06.2017 близько 14 год. ОСОБА_8 повторно, з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, відчинивши хвіртку, проник на територію будинковолодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 , та віджавши металопластикове вікно в одній з кімнат, проник всередину будинку, звідки таємно викрав: грошові кошти в сумі: 800 гривень та 200 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 22.06.2017 становить 5204,72 грн.; дві срібних каблучки вагою по 3 грами кожна, вартістю 85 грн. за один грам, вартістю виробу 255 грн., загальною вартістю 510 грн.; фотоапарат марки Canon, моделі PowerShot SX160IS, вартістю 4500 грн.; планшет марки «Lenovo», моделі ТАВ-2, вартістю 2000 грн.; картку міні-CD на 32 Гб, вартістю 314 грн.10 коп., посрібленні вироби польської фірми Colibra, а саме: 30 пар сережок, вартістю 200 грн. за одну, загальною вартістю суму 6000 грн.; 3 браслети, вартістю 300 грн. за один, загальною вартістю 900 грн.; 3 посріблених ланцюжки, вартістю 250 грн. за один, загальною вартістю 750 грн.; жіночу заколку, вартістю 5 грн.; гребінець вартістю 3 грн., чохол до фотоапарату «Skina», вартістю 21 грн.; щіточку для фарбування волосся, вартістю 17,99 грн.; пластмасову шкатулку, вартістю, 9,99 грн.; подарунковий пакет, вартістю 14,99 грн.; ікону св. Миколая Чудотворця, вартістю 7 грн. та фотокартку, яка не має матеріальної цінності, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 21057,79 грн.
Окрім того, 26.06.2017 близько9 год., ОСОБА_8 повторно, з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, шляхом відсування листа шиферу, яким було обмежено вільний доступ до подвір`я, проник на територію будинковолодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_11 , де підійшов до метало-пластикових вхідних дверей будинку та побачивши через прозоре скло дверей на підлозі електроінструменти, а саме: електродриль, марки «Einhell», вартістю 450 грн., шуруповерт марки «Протон ДЄ-750», вартістю 557 грн. та болгарку марки «DWT WS-125T», вартістю 630 грн., загальною вартістю 1637 грн., вирішив їх викрасти. З цією метою, за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету, ОСОБА_8 намагався віджати вхідні металопластикові двері в будинок, однак не довів свій злочинний намір до кінця, оскільки спрацювала звукова сигналізація та він змушений був залишити територію даного будинковолодіння.
Окрім того, 27.06.2017 близько 17 год., ОСОБА_8 , незаконно, шляхом відчинення хвіртки, проник на територію будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_12 , та підваживши ножем кватирку вікна кухонної кімнати будинку відчинив її і проник до будинку ОСОБА_12 , розташованого за вищевказаною адресою.
27.06.2017 близько 17:00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , до якого незаконно проник, схопивши на столі кухонної кімнати ніж та з метою перешкодити ОСОБА_12 затримати його у будинку, утримуючи ніж в правій руці та висловлюючи на адресу потерпілого в словесній формі погрозу вбивством, декілька разів спрямував ніж, витягнувши руку, в бік ОСОБА_12 . Вказані дії та висловлювання ОСОБА_8 викликали реальні підстави побоюватися здійснення погрози вбивством у потерпілого ОСОБА_12 , внаслідок чого він припинив активні дії щодо затримання злочинця та ОСОБА_8 вдалося через вхідні двері покинути житловий будинок.

В поданих апеляційних скаргах і доповненнях до них обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та неправильне застосування кримінального процесуального закону просять: обвинувачений вирок суду скасувати та закрити провадження по справі, а захисник змінити, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. На їх думку вина ОСОБА_8 під час досудового розслідування, з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами не доведена, жодного належного доказу його вини у провадженні не встановлено, а ті докази, на яких ґрунтується вирок суду, здобуті з порушенням норм кримінального процесуального закону.
При цьому стверджують, що обвинувачений не мав наміру проникати в житло потерпілого ОСОБА_12 , а в таке потрапив внаслідок активних фізичних дій саме потерпілого, який і затягнув його в житлове приміщення, і де він, будучи розгублений в ситуації, що склалася, з метою самозахисту та припинення протиправних дій ОСОБА_12 і схопив ножа, наміру використовувати якого не мав.
Акцентують увагу, що висновки суду, викладені у вироку щодо заволодіння майном ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вони не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, та мають істотні суперечності. На їх думку, суд не взяв до уваги показання інших свідків по справі, які стверджували алібі обвинуваченого, не дав їм правової оцінки, залишив поза увагою, що ОСОБА_8 в час вчинення інкримінованих йому злочинів перебував поза межами населеного пункту.
Посилаючись на невідповідність тяжкості призначеного покарання особі ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, вважає, що судом при призначені покарання не враховано наявність у обвинуваченого тяжкого захворювання у вигляді туберкульозу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги, з посиланням на зазначені в них доводи, прокурора, який просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника до задоволення не підлягають, виходячи з таких підстав.
Як убачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами, проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 про те, що досудове розслідування, з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами проведено упереджено, без з`ясування обставин, які мають значення для встановлення істини у справі, є необґрунтованими і спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами.
Зокрема, в судовому засіданні ОСОБА_8 не заперечував та ствердив обставини проникнення до домоволодіння потерпілого ОСОБА_12 наприкінці червня 2017 року по АДРЕСА_4 , вчинення активних фізичних дій по відношенню до потерпілого, в тому числі за допомогою ножа, не заперечував обставин і спілкування з потерпілим ОСОБА_11 в цей же період в гаражному масиві м. Славути, спроби потерпілого його затримати, однак викладав свою версію подій.

Показаннями потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_13 , які прямо вказали на обвинуваченого ОСОБА_8 , як на особу, яка поза їх волею, в кінці червня 2017 року, пошкодивши квартирку вікна, незаконно, проникла в належне їм домоволодіння. При цьому, будучи викритим у протиправних діях, погрожуючи застосуванням ножа та спричиненням смерті потерпілому, роблячи випади лезом ножа в його сторону, з місця події зник, прихопивши футляр з станком для гоління, який згодом був виявлений на місці затримання обвинуваченого.

Показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка ствердила обставини викрадення майна з належного їй домоволодіння в 20-х числах червня 2017 року. При цьому, показала, що виявлені та вилучені в сумці обвинуваченого речі є саме тими, які були викрадені з її житлового приміщення.

Показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який показав, що в 20-х числах червня 2017 року невідома особа намагалася проникнути в належне йому домоволодіння по АДРЕСА_3 , однак внаслідок спрацювання сигналізації покинула місце події. Ствердив, що наступного дня, неподалік місця події, в гаражному масиві виявив обвинуваченого, який був зовні схожий на особу, яка на передодні намагалися проникнути в його будинок. Однак ОСОБА_8 , будучи викритим, затримати себе не дав та втік, залишивши дві сумки з речами.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка показала, що наприкінці червня 2017 року, тобто в день та час спроби проникнення в будинок ОСОБА_11 , в домоволодінні останнього по АДРЕСА_3 бачила невідому особу, яка була в одязі аналогічному обвинуваченому, а саме камуфляжній куртці та бейсі чорного кольору.

Крім того, факт вчинення обвинуваченим злочинів об`єктивно стверджується даними протоколу огляду місця події з фототаблицями, з яких вбачається, що металопластикове вікно домоволодіння АДРЕСА_2 взламане, а в самому будинку розгардіяш, сліди обшуку (а.п. 39-47, т. 1).

Із змісту протоколу огляду місця події з фототаблицями вбачається, що неподалік гаражного масиву по провулку Острозького в м. Славута, тобто місці спроби затримання потерпілим ОСОБА_11 обвинуваченого ОСОБА_8 виявлено та вилучено одяг, аналогічний тому, в якому ОСОБА_8 бачили потерпілі та свідки на місцях вчинення злочинів та спортивні сумки з речами потерпілих ОСОБА_12 і ОСОБА_10 , які напередодні були викрадені з належних їм домоволодінь (а.п. 51-57, т. 1).

Даними протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками стверджується, що потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 опізнали серед речей виявлених на місці затримання потерпілим ОСОБА_11 обвинуваченого ОСОБА_8 , в залишених останнім спортивних сумках належне ОСОБА_10 майно, яке напередодні було викрадене з її домоволодіння та одяг, в якому перебував ОСОБА_8 , вчиняючи протиправні дії в домоволодінні ОСОБА_12 і який залишив на місці його затримання ОСОБА_11 (а.п. 59-71, 220-225, 226-231, 232-235, т. 1).

Із даних протоколів огляду місця події з фототаблицями та проведення слідчого експерименту вбачається, що вхідні двері належного потерпілому ОСОБА_11 домоволодіння АДРЕСА_3 мають ряд пошкоджень характерних для спроби їх взлому за допомогою стороннього предмету (а.п. 112-117, 124-126, т. 1).

Змістом протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками стверджується, що особою, яку потерпілий ОСОБА_11 намагався затримати в гаражному масиві по провулку Острозького в м. Славуті і яка проникала до будинку потерпілого ОСОБА_12 та погрожувала останньому вбивством демонструючи ніж та роблячи випади ним в його сторону є обвинувачений ОСОБА_8 . Тобто ОСОБА_11 намагався затримати ОСОБА_8 саме в місці, де були виявлені і вилучені одяг та спортивні сумки з належними потерпілим речами (а.п. 118-120, 210-212, 213-215, т. 1).
Із змісту протоколу огляду місця події з фототаблицями та правовстановлюючих документів на домоволодіння вбачається, що власником будинку АДРЕСА_4 є потерпілий ОСОБА_12 . На кухні будинку наявні сліди боротьби, розкиданий посуд, а також виявлений ніж, за допомогою якого обвинувачений поза волею власників проник в домоволодіння (а.п. 182-192, т. 1).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту вбачається, що потерпілий ОСОБА_12 за участю понятих, з застосуванням відеозйомки, що виключало на нього вчинення будь-якого тиску та примусу, в деталях вказав час, місце, спосіб незаконного проникнення обвинуваченого в належне йому домоволодіння та погрози його вбивством в процесі цього з застосуванням ножа, які він сприймав виключно реально (а.п. 216-217, т. 1).
Даними висновку експерта № 159 від 26.03.2018 року стверджується, що на ножі виявленому та вилученому в домоволодінні АДРЕСА_4 , тобто за місцем проживання потерпілого ОСОБА_12 , наявні генетичні ознаки клітин ОСОБА_8 , тобто даного ножа в будинку потерпілого залишив саме обвинувачений і саме останній є особою, яка поза волею власника незаконно проникла в житло потерпілого та будучи викритим у протиправних діях, з допомогою ножа погрожувала спричиненням смерті потерпілому (а.п. 4-14, т. 2).

Із даних висновку експерта № 156 від 26.03.2018 року вбачається, що на станку для гоління виявленому в спортивній сумці на місці спроби затримання обвинуваченого потерпілим ОСОБА_11 наявні генетичні ознаки клітин з ядрами, які належать потерпілому ОСОБА_12 , що стверджує про належність показань потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_13 щодо фактичних обставин вчинення злочинів, незаконного проникнення до належного їм домоволодіння обвинуваченого та зникнення станка для гоління потерпілого в процесі цього (а.п. 19-31, т. 2).

Змістом протоколу пред`явлення особи для впізнання з фототаблицями стверджується, що потерпілий ОСОБА_12 опізнав ОСОБА_8 , як особу, яка поза його волею в червні 2017 року незаконно проникла у належний йому будинок та будучи викритим у вчиненні протиправних дій, за допомогою ножа погрожував йому вбивством роблячи випади лезом ножа в його сторону (а.п. 33-36, т. 2).

Із даних протоколу проведення слідчого експерименту вбачається, що потерпілий ОСОБА_12 в деталях вказав місце та спосіб незаконного проникнення обвинуваченого в належне йому домоволодіння, поза його волею та здійснення активних фізичних дій спрямованих на погрозу йому вбивством за допомогою ножа, роблячи випади в його сторону лезом ножа, які він сприймав виключно реально, як небезпеку для власного життя (а.п. 41-42, т. 2).

Із моніторингів мобільних з`єднань належного ОСОБА_8 абонентського мобільного номеру вбачається, що в день та час викрадення майна потерпілої ОСОБА_10 , останній перебував у м. Славуті, а не за її межами в чому намагається переконати колегію суддів сторона захисту.

Кількість та вартість викраденого майна стверджується послідовними показами потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , яким колегія суддів надає перевагу, оскільки вони є послідовними та логічними, на відміну від показань обвинуваченого, даними довідок про вартість та висновками експертів, які стороною захисту жодним чином не спростовані (а.п. 8-29, 33-37, 130-172, т. 1; 46, т. 2).

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника про необґрунтованість заведення кримінального провадження та його засудження.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченим, ні його захисником не надано.

Більше того, дані твердження сторони захисту були предметом дослідження місцевого суду та ним детально проаналізовані.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що докази вчинення злочинів ОСОБА_8 , які покладені судом в основу обвинувального вироку були отриманні з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

В кримінальному провадженні не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілих та свідків заборонених законодавством методів розслідування, фальсифікування матеріалів провадження, як те стверджує сторона захисту, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях самого ОСОБА_8 , який є прямо зацікавленою особою, його роздумах щодо процесів в державі, діяльності правоохоронних органів, систематичних звинуваченнях органів досудового розслідування та суду в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні кримінального закону, що не можна визнати допустимими доказами.

При цьому, в матеріалах провадження не встановлено доказів, щоб ОСОБА_8 чи його захисник звертались із заявами та скаргами до прокурора Славутського району, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням чи вищестоящих органів з приводу незаконних дій працівників поліції, а тому такі твердження викликають об`єктивний сумнів.

Колегія суддів відхиляє твердження обвинуваченого та його захисника, що виявлені та вилучені на місці спроби затримання обвинуваченого потерпілим ОСОБА_11 спортивні сумки з майном потерпілих та верхній одяг підкинуті працівниками поліції, а не залишені на місці події ОСОБА_8 .

Оскільки вказані твердження повністю спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , даними протоколу огляду місця події з фототаблицями, які повністю узгоджуються між собою, з яких вбачається, що неподалік гаражного масиву по провулку Острозького в м. Славута, тобто місці спроби затримання потерпілим ОСОБА_11 обвинуваченого ОСОБА_8 виявлено та вилучено одяг, аналогічний тому, в якому ОСОБА_8 бачили потерпілі та свідки на місцях вчинення злочинів та спортивні сумки з речами потерпілих ОСОБА_12 і ОСОБА_10 , які напередодні були викрадені з належних їм домоволодінь (а.п. 51-57, т. 1).

Вказані обставини, залишення ОСОБА_8 місця події, де були виявлені речі потерпілих та одяг, аналогічний тому, який перебував на особі, яка вчинила злочини, наявність серед виявлених речей станка для гоління потерпілого ОСОБА_12 , на переконання колегії суддів безпосередньо та прямо вказують на належність вказаних спортивних сумок обвинуваченому та викрадення ним даного майна з домоволодінь потерпілих.

Як стверджується матеріалами кримінального провадження, показами потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_13 , обвинувачений, демонструючи ножа та роблячи випади його лезом в сторону потерпілого ОСОБА_12 , висловлював неодноразові погрози вбивством останнього.

В обстановці, що склалася, потерпілий сприймав погрози обвинуваченого виключно реально, як вбачається з тверджень ОСОБА_12 , останній обґрунтовано сприймав вказані дії, як такі, що становлять небезпеку для його життя.

Таким чином ОСОБА_8 , незаконно проникши до домоволодіння ОСОБА_12 , поза його волею, погрожуючи останньому ножем та роблячи випади в його сторону лезом ножа, вчинив такі дії, які давали ОСОБА_12 обґрунтовані підстави побоюватися їх здійснення, а сама поведінка обвинуваченого, їх стосунки з потерпілим об`єктивно свідчили про реальність такої погрози.
При цьому, не звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 129 КК України та немає значення для кваліфікації його дій, посилання ОСОБА_8 , що він не збирався наносити потерпілому тілесні ушкодження. Оскільки досить того, що у ОСОБА_12 були реальні підстави побоюватися такої погрози.

Є надуманою та підлягає відхиленню версія сторони захисту, що ОСОБА_8 , уникаючи нападу собаки потрапив у вікно будинку потерпілого ОСОБА_12 і наміру вчиняти протиправні дії не мав. Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 належним чином не зміг пояснити, чому він, будучи мешканцем іншого населеного пункту, не маючи жодних соціальних зв`язків у м. Славута потрапив до домоволодіння родини ОСОБА_15 і що він робив в даному населеному пункті.

Вказані обставини, відсутність будь-яких соціальних зв`язків у ОСОБА_8 в м. Славуті, його проникнення до домоволодіння ОСОБА_12 поза його волею, через квартирку вікна, на переконання колегії суддів безпосередньо вказує на намір викрадення майна останнього.

При цьому твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_8 перебував у м. Славута, поряд домоволодіння родини ОСОБА_15 , оскільки мав намір «знайти себе» є явно надуманим, суперечить обставинам провадження та підлягає відхиленню.

В матеріалах провадження відсутні належні дані, які б викликали сумніви в щирості та достовірності послідовних показань потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 в цій частині.

У зв`язку з цим підстав вважати, що потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , всі без виключення, враховуючи їх безсторонність по відношенню до обвинуваченого, оговорюють останнього, не має.

Більше того, вказані твердження названих потерпілих та свідків повністю узгоджуються з вищенаведеними, дослідженими судом доказами.

Посилання сторони захисту, що ОСОБА_8 у день та час викрадення майна потерпілої ОСОБА_10 перебував за межами м. Славута та знаходився у м. Шепетівці та Шепетівському районі, не стверджується жодними належними доказами та підлягають відхиленню. Більше того, вказані обставини спростовуються даними моніторингу мобільних з`єднань абонентського номеру ОСОБА_16 , з яких вбачається, що в день та час викрадення майна потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_8 перебував саме у м. Славуті.

Не може погодитися колегія суддів і з твердженнями ОСОБА_8 та його захисника, що обвинувачення останнього ґрунтується виключно на показаннях ОСОБА_12 та ОСОБА_11 в процесі досудового розслідування. Оскільки його вина у вчиненні злочинів доведена на підставі вищенаведених, здобутих органами досудового розслідування, досліджених та перевірених судом доказах у їх сукупності, в тому числі даних протоколів слідчих дій, висновках експертів, які підтверджують показання потерпілих та свідків і спростовують твердження обвинуваченого та його захисника.
Відсутність на вилучених з місця спроби затримання потерпілим ОСОБА_11 обвинуваченого майні відбитків пальців рук ОСОБА_8 жодним чином не може свідчити про відсутність складу злочинів у його діях, оскільки переміщаючи такі речі після їх викрадення, маючи неодноразові судимості за злочини проти власності та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, він міг це здійснювати в перчатках, тощо, тим самим не залишаючи відбитки своїх рук на викраденому майні.
Суд ухвалив обвинувальний вирок виключно на доказах досліджених в процесі судового розгляду. Показання обвинуваченого в процесі досудового розслідування не покладено в основу доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, а ті розбіжності на які посилається сторона захисту є не суттєвими та такими, що впливають на встановлення істини у провадженні, ґрунтуються на вільному тлумаченні показів потерпілих, свідків та матеріалів кримінального провадження.

Ставлячи питання про скасування вироку, ні обвинувачений, ні його захисник, конкретних фактів порушення прав та законних інтересів ОСОБА_8 , органами досудового розслідування та судом не навели, а виключно обмежились перерахунком та декларуванням норм права. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

В провадженні встановлено достатньо належних, об`єктивних та допустимих доказів, які дали можливість встановити істину, ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Оголошена ОСОБА_8 підозра, кваліфікація його дій, з якою погодився суд, містить виклад фактичних обставин, в тому числі часу, місця, способу та інших обставин вчинення злочинів, наскільки вони відомі слідчому. Знайшли вони своє відображення і у вироку, тобто при його ухваленні суд повністю вирішив питання, зазначені в ст. 374 КПК України.

Тому твердження сторони захисту, що органами досудового розслідування та судом не виконані вимоги ст. 91 КПК України не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дав їм належну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 129 КК України.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України та визначив таке з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів та особи обвинуваченого.

Зокрема, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх особливості, частина з яких є тяжкими, характеристики, сімейний стан, спосіб та механізм викрадення майна, думку потерпілих, обтяжуючі покарання обставини.
Як стверджується матеріалами провадження вину у вчиненні злочинів ОСОБА_8 не визнав навіть під тиском зібраних у провадженні доказів, даних виявлення жалю, спроби виправити ситуацію у провадженні не встановлено, не вживав достатніх заходів для досягнення порозуміння з потерпілими.

Призначаючи обвинуваченому покарання місцевий суд врахував, що ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні ряду злочинів, частина з яких є тяжкими, раніше неодноразово судимий, з попередній судимостей жодних висновків не зробив, враховував наслідки злочинів, те що збитки спричинені злочинами не відшкодовані, за відсутності обставин, що пом`якшують покарання, враховуючи обставини, що обтяжують покарання, прийшов до обґрунтованого висновку, що йому слід обрати покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, лише у виді позбавлення волі ближче до максимального розміру, що при даних конкретних обставинах провадження та особі обвинуваченого ґрунтується на вимогах закону.

А тому колегія суддів не може погодитись з твердженнями сторони захисту про призначення ОСОБА_8 явно несправедливого покарання внаслідок його суворості.

Те, що ОСОБА_8 проживає в цивільному шлюбі, не спростовує встановлених судом обставин і висновків та не дає підстав вважати, що виправлення обвинуваченого можливе при призначенні більш м`якого покарання.
З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :

Вирок Славутського міськрайонного суду від 16 травня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримаються під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2