Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
справа № 1п-5/10
П О С Т А Н О В А

25 лютого 2010 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Гончарова О.В.

при секретарі Кібало Ю.В.

за участю прокурора Закопаєва П.П.

попередньо розглянувши у залі суду в місті Дніпропетровську постанову слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області, погоджену із заступником прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська, про направлення кримінальної справи № 22260, порушеної за фактом відкритого викрадення майна ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 186 КК України, до суду для вирішення питання про закриття справи у звязку із закінченням строків давності,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла кримінальна справа за фактом відкритого викрадення майна ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 186 КК України із постановою слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області, погодженою із заступником прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська, про направлення до суду кримінальної справи № 22260, порушеної за фактом відкритого викрадення майна ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 186 КК України, для вирішення питання про закриття справи у звязку із закінченням строків давності.

Прокурор у судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі за фактом відкритого викрадення майна ОСОБА_1, оскільки у ході досудового слідства встановити осіб, що скоїли даний злочин, не має можливості, а також враховуючи те, що із дня вчинення даного злочину минуло більше десяти років, у звязку із чим на даний момент сплив строк притягнення до кримінальної відповідальності за даний злочин, а отже провадження у справі підлягає закриттю.

Суд, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали кримінальної справи за фактом відкритого викрадення майна ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 186 КК України, вважає, що дана кримінальна справа підлягає закриттю у звязку із спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності, при цьому виходить із наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінальної справи, остання порушена 26 липня 1993 року за фактом відкритого викрадення майна ОСОБА_1, яке мало місце 23 липня 1993 року.

Оскільки, за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, такий злочин відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином. Разом із тим, п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 11-1 КПК України, якщо у ході дізнання та досудового слідства протягом строків, зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України, не встановлено особу, яка вчинила злочин, прокурор або слідчий за згодою прокурора направляє кримінальну справу до суду для вирішення питання про її закриття за підставою, передбаченою частиною другою цієї статті.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що зазначена кримінальна справа підпадає під дію п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, у звязку із чим підлягає закриттю у звязку із закінченням строків давності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11-1, 237, 244, 248 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у кримінальній справі за фактом відкритого викрадення майна ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 186 КК України закрити, у звязку із закінченням строків давності.

Постанова може бути оскаржена в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Головуючий О.В. Гончаров