27.07.2018 ЄУН № 371/130/18
Провадження № 1-кп/371/62/18
В И Р О К
27 липня 2018 року м. Миронівка
Миронівський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Канів Черкаської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого, не одруженого, не судимого,
за ст. 185 ч. 3 КК України,
За встановленими обставинами кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, здійснив таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_4 за таких обставин.
27 листопада 2017 року у вечірній час, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку будь-якого майна із сусіднього будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , користувачем якого є потерпіла ОСОБА_4 .
Того ж дня близько 23 год. 45 хв. з метою протиправного заволодіння чужим майном, достовірно знаючи, що у вищевказаному будинку ніхто не проживає, ОСОБА_5 з території двору за місцем свого проживання переліз через огорожу у вигляді паркану із сітки -рабиці на територію домоволодіння під номером АДРЕСА_1 .
Перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, близько 24 години 27 листопада 2017 року обвинувачений підійшов до будинку, піднявся по драбині зі сходами до входу на горище, відчинив незамкнені запираючими пристроями двері та проник на горище приміщення. На горищі він відшукав електромасажер марки «PANGAO» моделі «PG - 2001 ВЗ» вартістю 783 грн. 33 коп., чотири букові лаковані дерев`яні дошки розміром 192 x 13 см, дві букові лаковані дерев`яні дошки розміром 145 x 8 см, одну букову лаковану дерев`яну дошку розміром 192 x 7,5 см, ринкову вартість яких не встановлено з причини невиявлення зазначених предметів як окремих виробів на ринку пропозицій. Вказане майно обвинувачений переніс на територію домоволодіння за місцем свого проживання, де сховав, тобто розпорядився викраденим на власний розсуд.
Продовжуючи об`єднану єдиним злочинним умислом злочинну діяльність, близько 00 год. 20 хв. 28 листопада 2017 року, перелізши через огорожу, ОСОБА_5 повернуся на територію домоволодіння під номером АДРЕСА_1 . Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, він підійшов до будинку та, піднявшись драбиною зі сходами, яка веде на горище, на рівень віконного отвору без встановленого вікна, проник через цей отвір в одне з приміщень будинку. У вказаному приміщенні він підійшов до дверей, які ведуть далі в будинок, смикнувши рукою за ручку цих дверей, відчинив їх та таємно проник в інші кімнати будинку.
Перебуваючи у приміщенні будинку, ОСОБА_5 відшукав та таємно викрав майно: електровентилятор марки «АігМАХ» моделі «Аіrmах 3000» вартістю 263 грн. 33 коп., шість чавунних батарей опалення на вісім секцій кожна вартістю 2319 грн. 84 коп., шість листів пінопласту розміром 100x50x4 см, чотири листи пінопласту розміром 100x50x2 см, ринкову вартість яких висновком судової товарознавчої експертизи не встановлено у зв`язку з тим, що інформація щодо виробника, щільності виробів відсутня, ідентифікувати вироби не можливо.
Вказане майно обвинувачений переніс на територію домоволодіння за місцем свого проживання, де заховав у господарській споруді, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_9 , якій належить викрадене майно, майнової шкоди на загальну суму 3366 грн. 50 коп. Розмір шкоди підтверджено висновком судової товарознавчої експертизи № 12-4/1798 від 04 січня 2018 року.
Потерпіла ОСОБА_10 заявила до обвинуваченого ОСОБА_5 цивільний позов у кримінальному провадженні, просила стягнути з нього вартість викраденого майна, в тому числі того, яке не було оцінено експертом. Вартість майна у виді десяти листів пінопласту оцінила в розмірі 112 грн. Посилаючись на ті обставини, що викрадені дошки фактично були дерев`яним двоярусним ліжком вартістю 3000 грн., просила стягнути їх вартість саме в такому розмірі. У позові зазначила, що виявила відсутність двох ортопедичних матраців вартістю 2000 грн., просила стягнути з обвинуваченого і вказану суму коштів. Загальний розмір збитків потерпіла визначила в сумі 8478 грн. 50 коп.
Фактичні обставини злочину обвинувачений не заперечив, погоджується з кваліфікацією його дій за ст. 185 ч. 3 КК України, на підтвердження встановлених судом обставин винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав та надав показання, з яких слідує, що 27 листопада 2017 року у вечірній час перебував у будинку за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку будь-якого майна із сусіднього будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Йому було відомо, що у будинку ніхто не проживає.
Біля опівночі з метою вчинення крадіжки він переліз через огорожу на територію домоволодіння потерпілої, підійшов до будинку, піднявся по драбині зі сходами до входу на горище, через незамкнені двері проник на горище будинку. Перебуваючи на горищі будинку, він відшукав електромасажер та сім букових лакованих дерев`яних дошки різних розмірів, переніс вказане майно на територію домоволодіння, де проживає, та сховав.
Після вчинення вказаних дій він у такий же спосіб повернуся на територію домоволодіння потерпілої, піднявся драбиною, яка веде на горище, на рівень віконного отвору без встановленого вікна, проник через цей отвір в середину приміщення будинку. Перебуваючи в будинку, він зняв шість чавунних батарей опалення на вісім секцій кожна, відшукав десять листів пінопласту різного розміру та електровентилятор, які також відніс дро місця проживання.
Чавунні батареї здав як металобрухт, решту майна вилучили працівники поліції.
У вчиненому розкаявся. Заявлений потерпілою цивільний позов визнав в частині відшкодування вартості чавунних батарей, які виявилися після вилучення пошкодженими. Зазначає, що пошкодив їх, коли перекидав через огорожу. Вважає, що вартість решти викраденого майна не підлягає відшкодуванню, оскільки майно вилучено та може бути повернуто потерпілій.
Потерпіла ОСОБА_10 не заперечила встановлених досудовим розслідуванням обставин та показала, що є володільцем та користувачем будинку по АДРЕСА_1 , у будинку не проживає. 10 грудня 2017 року виявила крадіжку належних їй речей. З горища будинку були викрадені електромасажер та букові лаковані дерев`яні дошки різних розмірів, на які було розібрано двоярусне ліжко, з приміщення будинку викрадені шість чавунних батарей опалення на вісім секцій кожна, десять листів пінопласту різного розміру та електровентилятор. Заявлені позовні вимоги до обвинуваченого змінила. Посилаючись на ті обставини, що викрадене майно вилучено, просила стягнути з нього лише вартість чавунних батарей в розмірі 2319 грн. 84 коп., які були вилучені у пошкодженому стані.
Не заперечили встановлених досудовим розслідуванням обставин прокурор та захисник.
Роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, з`ясувавши їх думку про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд зясував правильне розуміння учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, та здійснив судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ст. 349 ч. 3 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження.
Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце, це діяння полягає у таємному викраденні майна потерпілої ОСОБА_4 , вчиненому з проникненням у житло, яким є будинок під номером АДРЕСА_1 , та містить склад злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України. Обвинувачений є винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене.
Учасниками кримінального провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація його дій.
Обставини, які виключають кримінальну відповідальність, є підставою закриття кримінального провадження, а також обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, судом не встановлені.
Судом досліджено письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого.
Як особа, ОСОБА_5 за зареєстрованим місцем проживання характеризується позитивно, скарг на його поведінку не надходило, компроментуючі матеріли відсутні, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Такі фактичні дані підтверджуються наданими характеристикою з місця проживання, виданою Миронівським міськвиконкомом 20 грудня 2017 року, довідками Миронівської ЦРЛ від 20 грудня 2017 року, вимогою УІТ ГУ МВС України в Київській області від 12 грудня 2017 року.
Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Відповідно до досудової доповіді Миронівського РВП Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 17 травня 2018 року органом пробації ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінено як високий, ризик його небезпеки для суспільства як середній.
З огляду на інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень та вказані ризики, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. Покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Органом пробації встановлено, що обвинувачений проживає у родині з мамою, сестрою та племінниками, вважає свій вчинок антисоціальним, готовий до змін та має намір виправитися.
Згідно правил ст. 65 КПК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При призначенні покарання суд керується правилами ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що помякшують та обтяжують покарання, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Судом враховується, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, має позитивну характеристику та репутацію, до вчинення даного злочину дотримувався правомірної поведінки, яка відповідає приписам правових норм та не суперечить основним принципам права, не відшкодував спричинену злочином шкоду.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.
З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому необхідно призначити у виді позбавлення волі на строк три роки. Таке покарання суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, середній ризик його небезпеки для суспільства, та обставини, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання та доцільність застосування щодо нього випробування відповідно до ст. 75 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України на обвинуваченого необхідно покласти обов`язки для контролю за його поведінкою в період іспитового строку.
Заявлений потерпілою ОСОБА_4 позов про відшкодування шкоди, спричинеої злочином, підлягаю задоволенню з таких мотивів.
Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Частина 1 ст. 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно правил ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В судовому засіданні встановлено, що потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду завдано злочинними діями обвинуваченого.
Уточнений в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження розмір позовних вимог в сумі 2319 грн. 84 коп. не оспорюється обвинуваченим. Саме таку грошову суму складає вартість викрадених обвинуваченим чавунних батарей, яка підтверджена висновком судової товарознавчої експертизи № 12-4/1798 від 04 січня 2018 року.
В рахунок відшкодування спричиненої шкоди кошти в сумі 2319 грн. 84 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 .
Відповідно до п.п. 12-14 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Застосовані ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 21 грудня 2017 року заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, що долучено до кримінально провадження як речові докази, підлягають скасуванню.
Питання про розподіл процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.
Згідно правил вказаної статті вартість проведенї у кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи в сумі 296 грн. 61 коп, що документально підтверджена довідкою про витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 12-4/1798 від 04 січня 2018 року, підлягає відшкодуванню обвинуваченим.
Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 128, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю у два роки, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового злочину.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 спричинену злочином шкоду в розмірі 2319 гривень 84 копійки.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 296 гривень 61 копійка.
Скасувати арешт майна, застосований ухвалами слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 21 грудня 2017 року.
Речові докази : електромасажер марки «PANGAO» моделі «PG - 2001 ВЗ», чотири букові лаковані дерев`яні дошки розміром 192 x 13 см, дві букові лаковані дерев`яні дошки розміром 145 x 8 см, одну букову лаковану дерев`яну дошку розміром 192 x 7,5 см, електровентилятор марки «АігМАХ» моделі «Аіrmах 3000» після набрання вироком чинності повернути потерпілій ОСОБА_4 ; чотири чавунні батареї по три секції кожна без видимих пошкоджень, три чавунні батареї по три секції кожна, у яких пошкоджено по одній секції, одну чавунну батарею на чотири секції, у якої пошкоджена черверта секція і відсутня її частина, після набрання вироком чинності знищити.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку підлягає негайному врученню засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1