Провадження № 1-кс/331/3778/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0001530 від 02.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,
ВСТАНОВИВ:
27 липня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 липня 2018 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на автомобіль FORD ESKORT, д/н НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , які були вилучені 02 липня 2018 року в ході проведення огляду місця події по пр. Соборний, буд. 117 у м. Запоріжжя.

Вважає, що накладення арешту на автомобіль є не обґрунтованим, оскільки клопотання слідчого про накладення арешту містило лише припущення щодо виявлених ознак знищення механічним шляхом символів маркування номеру шасі автомобіля, при цьому жодних інших доказів зміни номерів агрегатів автомобіля не було надано, як і відсутні підстави вважати, що хтось зможе знищити докази по даному кримінальному провадженню.

Посилаючись на вищенаведені обставини, заявник просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 липня 2018 року на транспортний засіб FORD ESKORT та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 .
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 наполягали на задоволенні скарги, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені по тексту скарги.

Слідчий ОСОБА_5 просила суд у задоволенні скарги відмовити.

Вислухавши думку заявника, проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні встановлено, що 02.07.2018 року приблизно об 11 годині 30 хвилин, біля будинку за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 117, при перевірці працівником поліції автомобіля FORD ESKORT, д/н НОМЕР_1 , виявлені ознаки знищення механічним шляхом символів маркування номера шасі.
Даний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001530 від 02.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Під час проведення досудового розслідування 02.07.2018 року було проведено огляд ділянки місцевості, розташованої біля буд. 117 по пр. Соборному в м. Запоріжжі де було виявлено та вилучено автомобіль FORD ESKORT, д/н НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 з ознаками механічного знищення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 .
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 липня 2018 року був накладений арешт на транспортний засіб автомобіль FORD ESKORT, д/н НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 .
Крім того, відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2018 року в рамках вищевказаного кримінального провадження призначено експертизу вказаного транспортного засобу та на даний час триває проведення цієї експертизи.
З наданих матеріалів вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищезазначене майно має суттєве значення для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального правопорушення, а саме встановлення обставин кримінального правопорушення, встановлення слідів вчинення кримінального правопорушення та з метою збереження речових доказів, недопущення пошкодження або вилучення з вищезазначеного майна слідів кримінального правопорушення, які мають доказове значення по справі, тому, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність законних підстав для скасування арешту зазначеного майна, оскільки зазначене майно, а саме автомобіль FORD ESKORT, д/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , що відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речових доказів, достатніх для вжиття на цьому етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001530 від 02.07.2018 року, слід відмовити в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 7, 9, 170-174 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0001530 від 02.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1