03.10.18№ 336/5904/18
Пр. № 1-кс/336/1773/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, виявленого під час огляду місця події на перехресті вулиці Ігоря Сікорського і траси «Харків-Сімферополь» 29 вересня 2018 року.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 30 вересня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003219 внесено відомості за ч. 1 ст. 358 КК України за фактом підроблення документів.

За змістом клопотання, в ході огляду місця події вилучені автомобіль «Део Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , код автомобілю в якому не співпадає з кодом цього транспортного засобу.

Посилаючись на те, що автомобіль має ознаки речового доказу в кримінальному провадженні як знаряддя незаконних дій, тому має бути підданий арешту, між тим просить про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Слідчий, належним чином викликаний для розгляду клопотання, до суду не з`явився з невідомих причин, що в силу ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання у його відсутність.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий не довів правової підстави для застосування арешту, хоча вказана свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і має ознаки речового доказу в кримінальному провадженні як предмет незаконний дій в кримінальному провадженні за ознаками підроблення документів, так як не довів наявність ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тому слідчий суддя не вбачає процесуальних підстав для ухвалення рішення на користь доводів клопотання.

Крім наведених міркувань, відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя виходить і з того, що вказане клопотання, як випливає з його змісту, автор спрямовує в русло вимог про арешт тимчасово вилученого майна, проте не надає відомостей про вилучення цього предмету під час огляду події від 29.09.2018 року, внаслідок якого були вилучені лише автомобіль «Део Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ з маркуванням «Део», технічний паспорт на ім`я ОСОБА_4 .

У зв`язку з викладеним слідчий суддя, не вбачаючи передумов для накладення арешту, вважала б за доцільне порекомендувати слідчому за наявності обґрунтованих підстав визначити статус цієї речі як речового доказу в кримінальному провадженні і з метою його збереження в інтересах ефективного розслідування визначити в силу ст. 100 КПК України належне місце для зберігання.

Керуючись ст. ст. 167-173, 233, 309 КПК України, слідчий суддя УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п"яти днів після її постановлення.

Суддя ОСОБА_1