В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008470 від 17.06.2016 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, інваліда другої групи, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 ст.121, ч. 2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що 17.06.2016, приблизно о 08:20 год. біля будинку № 24 по вул. Луначарського в м. Києві ОСОБА_4 торгував цигарками. В цей час до нього підійшла ОСОБА_5 , з метою придбання однієї цигарки. В ході розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт.
Після чого, у ОСОБА_4 , на грунті особистої неприязності до ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останній. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю ОСОБА_6 , дістав зі своєї сумки пістолет «Флобер», та здійснив 6 пострілів в ОСОБА_5 спричинивши своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді вогнепального проникаючого поранення живота, правого стегна, медіальної поверхні лівого стегна, підщелепної ділянки справа.
З отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_7 було доставлено з місця події до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та поміщено на стаціонарне лікування.
Згідно висновку експерта №1436/Е від 26.08.2016: «У ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент госпіталізації мали місце ушкодження: а) проникаюче вогнепальне поранення живота з ушкодженням правої долі печінки (вхідний отвір в поперечні ділянці справа, описаний рубець є наслідком загоєння рани після хірургічного втручання); б) сліпі вогнепальні поранення шиї, правого та лівого стегна, нижнє-грудного відділу хребта (описані рубці є наслідком їх загоєння після хірургічного втручання) з наявністю сторонніх тіл метелевої щільності діаметром 0,5, см (кулі) в м`яких тканинах правого стегна, в проекції, великого вертела, в проекції середньої третини лівого стегна, в проекції 12 грудного і 2 поперекового хребців справа і в проекції поперечного відростку 3-го поперекового хребця зліва; дотичне поранення кінчику носа. Характер та морфологічні властивості, виявленого ушкодження ( а також наявність в ранах металевих куль) свідчать про те, що вони утворилися від 5 (п`яти) дій тупими предметами з обмеженою поверхнею контакту, що могло бути внаслідок пострілу набоями, які були споряджені металевими кулями. Часові дані, наведені в медичній документації, свідчать про те, що тілесні ушкодження, були спричинені 17.06.2016 до 08:43. Ушкодження, яке описане в п. а) даних Підсумків відноситься до ТЯЖКИХ, тілесних ушкоджень ( за критерієм небезпеки для життя) відповідно до п.2.1.3. к/ «Правил»; Відновлення анатомічної цілісності та функції травмованих ділянок по місцю утворення ран будь-якої етіології спостерігається у строк понад 6 але менш ніж 21 добу, тобто, власно цей строк відображає тривалість розладу здоров`я, як судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Вивчена медична документація свідчить про відсутність явищ, небезпечних для життя, після спричинення вказаних тілесних ушкоджень. За таких обставин, є підстави стверджувати, що кожне з вказаних в п. б) даних Підсумків тілесних ушкоджень відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я)».
Крім того ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням час, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи мисливський ніж, та носив його при собі.

17.06.2016 приблизно о 09:25 год. під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Луначарського, 24 було вилучено предмет схожий на ніж, поряд з яким знаходився ОСОБА_4 .

Згідно висновку експерта № 694 від 14.07.2016: «1. Наданий на дослідження ніж вилучений 17.06.2016 за адресою: м. Київ, вул. Луначарського, 24, поряд з яким знаходився гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відноситься до клинкової холодної зброї, колючо-ріжучої дії. 2. Наданий на дослідження ніж є мисливським ножем загального призначення виготовлений промисловим способом».

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 ст.121, ч. 2 ст. 263 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінальних правопорушень, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення обвинувачений просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 263 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки він своїми умисними діями спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та за ч. 2 ст. 263 КК України, так як своїми діями вчинив носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, позитивну характеристику за місцем проживання, пенсіонер, є інвалідом другої групи, спосіб життя (раніше не судимий, розлучений, не працює), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст.ст. 121, 263 КК України, у виді позбавлення волі із визначенням остаточного покарання на підставі ст. 70 даного Кодексу, та зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа ст. 76 КК України.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні, обвинуваченому, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України та дані про його особу слід визначити у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків з числа регламентованих ч. 5 т. 194 КПК України до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 263 КК України та призначити покарання:
? за ч. 1 ст. 121 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
? за ч. 2 ст. 263 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання за адресою: АДРЕСА_1 , та покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме повідомляти суд про зміну свого місця проживання до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 7053 гривень 95 копійок.
Речові докази в кримінальному провадженні № 0008470 від 17.06.2016 знищити.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1