Номер провадження № 1-кс/331/2595/2018
Справа 331/8029/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2018 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 у кримінальному провадженні № 0000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 у кримінальному провадженні №0000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, яка полягає у не розгляді поданого ним клопотання від 19.04.2018 року у строки та у порядку, передбаченому ст. 220 КПК України. Так, керівник прокуратури з невідомих причин розглянув його клопотання як скаргу у порядку ст. 308 КПК України та надав відповідь у вигляді листа. Вважає, що усі питання, які ним були порушені у клопотанні, підлягали розгляду безпосереднього керівником прокуратури як прокурором вищого рівня, входять до кола його повноважень, а відповідь повинна бути оформлена у вигляді постанови. Усі ці вимоги КПК прокурором були порушені, тому просив зобов`язати керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 розглянути та вирішити його клопотання від 19.04.2018 р. в строки та у порядку, передбаченому ст. 220 КПК України .
В судовому засіданні ОСОБА_5 скаргу підтримав в повному обсязі, підтвердивши, що він звертався до прокурора вищого рівня саме із клопотанням як потерпілий у кримінальному провадженні та бажав отримати постанову за наслідками його розгляду, щоб мати право у подальшому оскаржити цю постанову у передбаченому законом порядку. Просив врахувати, що фактично його клопотання розглядала прокурор ОСОБА_4 , а не керівник прокуратури, до якого він звертався. Надіслання йому листа за наслідками розгляду клопотання позбавило його права на оскарження його змісту по суті, тобто були порушені його права як потерпілого. Просив слідчого суддю відновити його процесуальні права як потерпілого.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні вважала, що скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, оскільки у своєму клопотанні від 19.04.2018 року потерпілий посилався на ст. 28 та 308 КПК України, яка регламентує порядок оскарження прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим або прокурором під час досудового розслідування, тому його звернення було сприйнято як скарга та розглянуто у відповідному порядку, про що надана письмова відповідь. Оскільки ст. 220 КПК передбачено порядок розгляду клопотання щодо проведення окремих слідчих дій у кримінальному провадженні, вирішення такої категорії питань відноситься до компетенції прокурора, який здійснює процесуальне керівництво, а не до повноважень прокурора вищого рівня, вважає, що ОСОБА_5 було неправильно визначено підставу та адресата для звернення із вказаним клопотанням. Крім того, просила врахувати, що керівником прокуратури було розглянуто клопотання ОСОБА_5 по суті та надана письмова відповідь, тому підстав для визнання бездіяльності прокурора незаконною немає.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення скаржника та прокурора, вивчивши матеріали скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що бездіяльність слідчого чи прокурора, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_5 , як потерпілий у кримінальному провадженні № 0000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, 19.04.2018 року звернувся до керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 із клопотанням у порядку ст. 220 КПК України, про що було зазначено як у назві клопотання, так і у його змісті.
Однак, клопотання потерпілого фактично було розглянуто як скарга без винесення постанови по суті порушених потерпілим питань та оформлено у вигляді листа, який надіслано ОСОБА_5 .
Відповідно до ч.1 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор, зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Як вбачається зі змісту вказаної норми права клопотання може стосуватися «виконання будь-яких процесуальних дій», а не тільки слідчих чи негласних слідчих дій, на що посилалась у судовому засіданні прокурор.
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: 4) доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом. При цьому, діюче кримінальне процесуальне законодавство визначає прокурора як особу, яка обіймає посаду, передбачену статтею 17 Закону України "Про прокуратуру", та діє у межах своїх повноважень, тобто і керівника відповідної прокуратури у тому числі.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання потерпілого ОСОБА_5 , подане у порядку ст. 220 КПК України, було помилково сприйнято та розглянуто як скарга без винесення відповідного процесуального рішення постанови, що є порушенням норм КПК. При цьому доводи прокурора про те, що прокурор вищого рівня не має права приймати процесуальні рішення у рамках кримінального провадження, де він не здійснює процесуальне керівництво, слідчий суддя вважає невірними та такими, що суперечать змісту ст. 220 КПК України.

Крім того, як вбачається зі змісту клопотання ОСОБА_5 від 19.04.2018 року, потерпілий ставив перед прокурором вищого рівня питання, які відносяться саме до його компетенції (надання письмових вказівок прокурору, який здійснює процесуальне керівництво, відсторонення від проведення досудового слідства слідчого, здійснення заміни прокурора та вирішення питання про притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності)

Виходячи з наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, із зобов`язанням прокурора розглянути клопотання скаржника про проведення процесуальних дій та повідомити скаржника про результати розгляду клопотання у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 у кримінальному провадженні № 0000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України задовольнити.
Визнати незаконною бездіяльність керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1, яка полягає у не розгляді та не вирішенні клопотань, поданих ОСОБА_5 19.04.2018 року, в порядку та строки, передбачені ст. 220 КПК України, у кримінальному провадженні №0000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
Зобов`язати керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 розглянути клопотання від 19.04.2018 року ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, в порядку та строки, визначені ст. 220 КПК України , із винесенням постанови за результатами його розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1