КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
представників власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги представників власників майна ТОВ "Глобал_Електро" адвоката ОСОБА_7 , ТОВ Фірма "АРТ-СИНТЕЗ", ТОВ "МІКА ГРУП", ТОВ "ФУД КОНТЕЙНЕР ІНТЕРНЕШНЛ" - адвоката ОСОБА_5 , ТОВ "ВП "ТМТ", ТОВ "Чіс", ТОВ "Дніпропромтранс", ТОВ "Видавничо-Поліграфічний Дім "Формат А+", ТОВ "Промграф", ТОВ "Торгівельно-Транспортна група "Дарвіс", ФГ "Миколаєво-Петрівське" - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2018 року,-
В с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представники власників майна ТОВ "Глобал_Електро", ТОВ Фірма "АРТ-СИНТЕЗ", ТОВ "МІКА ГРУП", ТОВ "ФУД КОНТЕЙНЕР ІНТЕРНЕШНЛ", ТОВ "ВП "ТМТ", ТОВ "Чіс", ТОВ "Дніпропромтранс", ТОВ "Видавничо-Поліграфічний Дім "Формат А+", ТОВ "Промграф", ТОВ "Торгівельно-Транспортна група "Дарвіс", ФГ "Миколаєво-Петрівське" подали апеляційні скарги.
Представник ТОВ "Глобал_Електро" адвокат ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2018 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ "Глобал-Електро".
Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що підприємство не є учасником кримінального провадження, а тому, на думку апелянта, відсутні підстави для накладення арешту. Зазначає, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках, отримані від здійснення законної господарської діяльності, жодних доказів того, що вони одержані злочинним шляхом чи є знаряддям злочинну, слідчим не надано, а тому вважає, що вони не відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то як зазначає апелянт розгляд клопотання проводився без виклику представника товариства, а апеляційна скарга подана в 5-й строк після отримання копії судового рішення.
Представники власників майна ТОВ Фірма "АРТ-СИНТЕЗ", ТОВ "МІКА ГРУП", ТОВ "ФУД КОНТЕЙНЕР ІНТЕРНЕШНЛ", ТОВ "ВП "ТМТ", ТОВ "Чіс", ТОВ "Дніпропромтранс", ТОВ "Видавничо-Поліграфічний Дім "Формат А+", ТОВ "Промграф", ТОВ "Торгівельно-Транспортна група "Дарвіс", ФГ "Миколаєво-Петрівське" за аналогічних доводів і підстав просять скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 25.06.2018 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про арешт майна перелічених товариств.
Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то як зазначають апелянти розгляд клопотання проводився без виклику представників товариств, а апеляційні скарги подані в 5-й строк після отримання копії судового рішення.
Однак, до початку розгляду апеляційних скарг, до суду апеляційної інстанції надійшла письмова заява представника власника майна ТОВ «Глобал-Електро» - адвоката ОСОБА_7 про відмову від апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2018 року.
Згідно ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, може відмовитись від апеляційної скарги тільки за згодою підозрюваного, обвинуваченого. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Таким чином, як вважає колегія суддів, апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ТОВ «Глобал-Електро» - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2018 року, підлягає закриттю.
Заслухавши доповідь судді, думку представників власників майна, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, в тому числі і щодо поважності причин пропуску стоку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що апелянти в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймали, а апеляційні скарги подані в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не потребує поновлення.
25.06.2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого задоволено.
Оскільки дана ухвала оскаржена тільки представниками власників майна зокрема ТОВ "Глобал_Електро", ТОВ Фірма "АРТ-СИНТЕЗ", ТОВ "МІКА ГРУП", ТОВ "ФУД КОНТЕЙНЕР ІНТЕРНЕШНЛ", ТОВ "ВП "ТМТ", ТОВ "Чіс", ТОВ "Дніпропромтранс", ТОВ "Видавничо-Поліграфічний Дім "Формат А+", ТОВ "Промграф", ТОВ "Торгівельно-Транспортна група "Дарвіс", ФГ "Миколаєво-Петрівське", в частині накладення арешту на майно цих товариств, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційних скарг зазначених осіб, а щодо інших осіб, на майно яких накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на це майно колегією суддів не вирішується.
Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянтів, дотримався вимог ст. 170 КПК України і прийшов до обґрунтованого висновку з приводу наявності підстав для задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на зазначене в ньому майно.
Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Доводи апеляційних скарг про невідповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України є, на думку колегії суддів, необґрунтованими та такими, які спростовуються наданими матеріалами справи.
Таким чином, з урахуванням вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Беручи до уваги викладене в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/133 /2018 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1