Провадження №1-кп/523/46/18
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

30.07.2018 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката-захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0000201 від 01.03.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Талнах м.Норильська Красноярського краю Російської Федерації, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого головним інспектором Південної митниці Міндоходів, перебуваючому на соціальному забезпеченні за інвалідністю 2 групи загального захворювання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.286 ч.2, 135 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, та спричинило потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесні ушкодження. Після скоєння зіткнення, останній не надав допомоги особам, яких він своїми діями поставив в небезпечне для життя положення, та зник з місця вчиненого злочину з метою уникнення відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення.

Так, 28.02.2014 року о 22.45 год., ОСОБА_5 допустив порушення вимог п/п б) 2.3, п.п. 10.1, 11.4, 12.1, 12.3, 13.1, 13.3, п/п в) п.14.2 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року), якими передбачено:

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
п.11.4 «На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги»;
п.12.1 «При виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;
п.13.1 «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей перевезеного вантажу й стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечну дистанцію й безпечний інтервал»;
п.13.3 «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху»;
п.14.2. «Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що:
п/п в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані»;
Порушення виразилися в тому, що ОСОБА_5 у зазначений день та час, керуючи технічно справним автомобілем «SSANG YONG Rexton», р/н НОМЕР_1 , здійснював рух по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю вул.Ак.Заболотного в Суворовському районі м.Одеси, де організований двохсторонній двохрядний рух у кожному напрямку, дорожня розмітка відсутня, з боку вул.Ак.Сахарова в напрямку вул.Дніпропетровська дорога, за невстановленим в ході досудового слідства та судового розгляду маршрутним автобусом марки «Богдан», який рухався попереду в попутному йому напрямку руху.

Наближаючись до розташованого зліва будинку №67 по вул.Ак.Заболотного, ОСОБА_5 за дорожньою обстановкою не слідкував, відповідно не реагував на її зміну, був неуважним, діючи самовпевнено, перед початком зміни напрямку руху та маневру обгону, не переконався у тому, що це буде безпечним та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виконуючи маневр обгону маршрутного автобусу марки «Богдан», виїхав на смугу зустрічного напрямку, не надав дорогу автомобілю «RENAULT LOGAN», р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався по своїй смузі, у прямому зустрічному йому напрямку руху та скоїв з ним зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди:

- згідно з висновком №545 судово-медичної експертизи від 26.03.2014 року, пасажиру автомобіля «RENAULT LOGAN», р/н НОМЕР_2 - ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку легкого ступеня, закритого смугового перелому лобної кістки зліва з переходом на верхню стінку лівої орбіти, синця та садна голови, закритого травматичного вивиху голівки лівої стегнової кістки, садна лівої гомілки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для здоров`я;

- згідно з висновком №612 судово-медичної експертизи від 02.04.2014 року водію автомобіля «RENAULT LOGAN», р/н НОМЕР_2 - ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани голови, закритої травми грудної клітки у вигляді забою правої легені, переломів 1-9 правих ребер, переломів 1-2 лівих ребер, які супроводжувалися проникненням повітря у праву плевральну порожнину, забоєм та емфіземою м`яких тканин, які ускладнилися розвитком посттравматичної правосторонньої пневмонії та посттравматичним двостороннім ексудативним плевритом; закритого перелому дна вертлюжної впадини правого тазостегнового суглобу; садна лівої нижньої кінцівки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Крім того, 28 лютого 2014 року приблизно о 22.45 год. у водія ОСОБА_5 , який перебував в м.Одеса поруч з будинком №67 по вул.Ак.Заболотного, після скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі «SSANG YONG Rexton», р/н НОМЕР_3 , виник раптовий злочинний умисел на не надання допомоги особам, яких він своїми діями поставив в небезпечне для життя положення, та зникнення з місця вчиненого злочину з метою уникнення відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення.

Так, у зазначений день та час ОСОБА_5 , у порушення вимог п.2.10 Правил дорожнього руху України (введені в дію 01.01.2002 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року), згідно з якими водій зобов`язаний:
а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;
б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;
в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;
г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;
ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту цих Правил відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;
д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції;
е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;
є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки);
ОСОБА_5 навмисно не залишився на місці події, заходів для надання медичної допомоги потерпілим не прийняв, швидку медичну допомогу для надання первинної допомоги потерпілим не викликав, в органи міліції (поліції) про дорожньо-транспортний випадок не повідомив, прізвища й адреси очевидців події не записав, заходів до забезпечення схоронності слідів події не прийняв, а зник з місця пригоди, чим залишив без допомоги потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , що перебували у небезпечному для життя положенні, і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпомічного стану, хоча повинен надати їм допомогу, при тому, що сам поставив потерпілих в небезпечний для життя стан.

Згідно з висновком №545 судово-медичної експертизи від 26.03.2014 року, слідує, що отримані ОСОБА_6 внаслідок зіткнення тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для здоров`я. Згідно з висновком №612 судово-медичної експертизи від 02.04.2014 року слідує, що отримані ОСОБА_9 внаслідок зіткнення тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні категорично заперечував свою причетність до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст.286 ч.2, 135 ч.1 КК України, посилаючись на повну невідповідність обставин, що викладені в обвинувальному акті, наполягаючи на тому, що того вечору Правил дорожнього руху він не порушував, на зустрічну смугу не виїжджав. При цьому пояснив, що 28.02.2014 року у вечірній період часу, після 22 години 30 хвилин, він рухався на автомобілі марки «SSANG YONG Rexton», р/н НОМЕР_1 , по вул.Ак.Заболотного в м.Одесі зі швидкістю близько 40-45 км/год в своїй крайній лівій смузі, при наявності двох смуг для руху в його напрямку. Не доїхавши до «карману», він порівнявся із автобусом, та отримав удар в ліву фару його автомобілю. Внаслідок чого вдарився головою та спрацювала подушка безпеки. В момент ДТП ніякого автомобілю він не бачив, в послідуючому після перегляду відео йому стало відомо, що зіткнення сталося із авто білого кольору «Стартаксі». Обвинувачений вказав, що при здійсненні управління автомобілем, його увага була направлена на маршрутку, щоб раптово не вискочила людина із-за автобусу. Сам момент ДТП обвинувачений зазначив, що не пам`ятає.

Крім того, даючи свої покази в судовому засіданні, обвинувачений уточнив, що в кожну сторону було по дві смуги для руху, він їхав по своїй лівій смузі. Дорожнє покриття було розбитим, була велика яма, яку всі об`їжджали та рухалися по зустрічній смузі. На місці аварії теж була яма, розмітки не було. Автобус зупинився навпроти салону краси, він їхав по лівій смузі. Зустрічні машини засліплювали фарами, він завжди дивився в направленні вперед, однак на момент удару нікого не бачив. Проте, в подальшому обвинувачений, відповідаючи на питання головуючого, вказав, що на його смузі для руху ям не було, ями були на зустрічній полосі.

Разом з тим, обвинувачений в судовому засіданні зауважив, що після дорожньо-транспортної пригоди він ходив біля машини, не усвідомлював що трапилось, не розумів, що робить. Підтвердивши, що на відео видно, що він дійсно кудись пішов. Однак, вказав, що якби розумів що трапилось, то надав би допомогу, нікуди не втікав.

Окрім цього обвинувачений вказав, що ДТП сталося о 22:30 год., а додому він прийшов о 23:30 год., дома повідомив, що в нього болить голова, швидкої відразу не викликав, та ліг спати. Наступного дня нічого не пам`ятав. Однак, вночі себе погано почував, у зв`язку із чим вранці викликав швидку, на роботі не міг нормально працювати, однак вважав, що його стан пов`язаний із погодою. В послідуючому було виявлено відсутність його автомобілю, який він припарковував біля будинку, та в подальшому дізнався, що його авто було затримано.

Крім того, обвинувачений зауважив, що в 2007 році йому призначили 2-гу групу інвалідності, у зв`язку із отриманими ним ушкодженнями внаслідок його падіння із даху, адже був переламаний хребет, струс головного мозку.

В той же час обвинувачений підтримав позицію свого захисника щодо невинуватості його в скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, однак повідомив, що ОСОБА_6 всю шкоду відшкодував, цивільний позов ОСОБА_9 не визнав, та в останньому слові вказав, що з врахуванням того, що в результаті ДТП наслідків зі здоров`ям потерпілих не має, просив постановити відносно нього виправдувальний вирок.

Не зважаючи заперечення ОСОБА_5 своєї причетності до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.286 ч.2, 135 ч.1 КК України, його вина об`єктивно доведена та повністю підтверджується показами потерпілих, свідків, оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами по матеріалам кримінального провадження, наданими стороною звинувачення:
?допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 28.02.2014 року, у вечірній період часу, працюючи в таксі, він отримав замовлення на пос.Котовського в м.Одесі. Керуючи автомобілем марки «RENAULT LOGAN», р/н НОМЕР_2 , він рухався разом із ОСОБА_6 , яка сиділа на задньому сидінні. Рух здійснював по своїй крайній лівій смузі, при наявності двох смуг для руху в кожному напрямку. Проїжджаючи автобус, він пригальмував для здійснення повороту ліворуч, включив покажчик повороту, однак раптово із-за автобусу виїхав автомобіль «Санг Йонг», який рухався під кутом, з метою його обгону, та, побачивши світло фар, він намагався прийняти праворуч, однак все ж таки сталося зіткнення та автомобілі відкинуло в сторони.

В той же час потерпілий зауважив, що дорожнє покриття було в ямах, та він виключає можливість виїзду його на зустрічну смугу, оскільки є досвідченим водієм, дорожньої розмітки не було, проте він візуально розділив смуги для руху.

Крім того, даючи свої покази в судовому засіданні, потерпілий вказав, що внаслідок ДТП його затисло кермом, він кричав, щоб допомогли дівчині ОСОБА_6 . Після чого їх було госпіталізовано швидкою медичною допомогою, а обвинуваченого він не бачив. Потерпілий пояснив, що отримав переломи 8 ребер, зміщення кістки на правій нозі. Йому присвоєно 3 групу інвалідності, однак матеріальну та моральну шкоду йому ніхто не відшкодував, тому наполягав на заявлених ним позовних вимогах.
?в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що того вечору вона користувалася послугами таксі, направлялись на вул..Сахарова через вул..Кап.Кузнецова в м.Одесі, сиділа позаду водія. Пригадує, що шукала в сумці гроші, однак більше нічого не пам`ятає. Самого удару не пам`ятає, як все сталося також не пам`ятає. Прийшовши до тями побачила багато людей, після чого її було госпіталізовано до лікарні, в неї був перелам тазу, гематоми, в послідуючому їй присвоїли 3 групу інвалідності.
Разом з тим потерпіла ОСОБА_6 зауважила, що претензій до обвинуваченого вона не має, матеріальну та моральну шкоду їй відшкодовано дружиною обвинуваченого в повному обсязі;
?допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що того вечору, точної дати та часу згадати не зміг, він їхав в маршрутному таксі №121 навпроти «Папашон» в м.Одесі. Та бачив як на зустрічну смугу «вискочив» автомобіль марки «Санг Йонг» та скоїв зіткнення із таксі. Після чого автомобіль «Санг Йонг» проїхав ще трохи, зупинився, намагався завести, потім водій вийшов, подивився навколо, побачив, що збираються люди та пішов пішки.
Свідок зауважив, що він сидів в маршрутці біля вікна, маршрутка рухалася повільно, тому бачив момент зіткнення, автомобіль марки «Санг Йонг» виїжджав із-за маршрутки та скоїв зіткнення.
Крім того, свідок пояснив, що після ДТП, вони з іншим хлопцем допомагали постраждалим, в таксі була дівчина та водій, яких в подальшому було госпіталізовано швидкою допомогою.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, повністю підтверджується наступними оголошеними і дослідженими в судовому засіданні доказами по матеріалам кримінального провадження, наданими стороною звинувачення:

?витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000201 від 28.02.2014 року за ст.286 ч.2 КК України;
?витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000999 від 14.10.2014 року за ст.135 ч.1 КК України;
?постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 07.11.2014 року;
?протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.02.2014 року, фототаблицею та схемою місця ДТП;
?протоколами огляду транспортного засобу від 01.03.2014 року та фототаблицею до них, відповідно до якого проведено огляд автомобілю марки «RENAULT LOGAN», р/н НОМЕР_2 , та автомобілю марки«SSANG YONG Rexton», р/н НОМЕР_1 , у яких виявлено відповідні пошкодження;

?протоколом огляду місця події від 05.03.2014 року, відповідно до якого проведено огляд на площадці №6, що розташована за адресою: м.Одеса, вул..Аеропортівська, 29-В, об`єктом огляду є автомобіль марки«SSANG YONG Rexton», р/н НОМЕР_1 ;

?постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 05.03.2014 року, відповідно до якої у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами: три сліди пальців рук з водійських дверей автомобіля; подушка безпеки з водійського місця, годинник "Романсон" в білому корпусі, змиви з рульового колеса автомобіля, змив з коробки передач, з гульового колеса вилучений об`єкт схожий на волосся, дві дактилоплівки з мікрочастинками, вилученими з водійського сидіння та зі спинки цього ж сидіння, один слід пальців рук з панелі управління над магнітолою, медична карта на ім`я ОСОБА_5 ;

?постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 03.03.2014 року, відповідно до якої у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами: автомобіль марки«SSANG YONG Rexton», р/н НОМЕР_1 , та автомобіль марки «RENAULT LOGAN», р/н НОМЕР_2 ;

?постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 31.03.2014 року, відповідно до якої у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами два компакт-диска DVD-RW з відеоматеріалом;

?висновком №1016 судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобілю марки Рено-Логан від 31.03.2014 року, відповідно до якого фактичний стан рульового управління автомобілю Рено-Логан, його ходова частина дозволяли водію на момент ДТП керувати автомобілем, без несправностей, які б призводили до раптового для водія уводу автомобілю в сторону, або до раптової втрати управління транспортним засобом. Фактичний стан робочої гальмівної системи автомобілю дозволяло на момент ДТП знижувати швидкість транспортного засобу з відомою водію ефективністю без несправностей, які б призводили до раптової для водія відмови, раптового уводу автомобілю в сторону при русі та гальмуванні. В момент аварійного руйнування колби електролампа лівої фари автомобілю горіла в режимі ближнього світла;

?висновком №1015 судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобілю марки Санг-Йонг-Рекстон від 31.03.2014 року, відповідно до якого до моменту розглядуваного ДТП рульове управління автомобілю марки Санг-Йонг-Рекстон, його ходова частина дозволяли водію керувати автомобілем, не маючого несправностей, які б призводили до раптового для водія уводу автомобілю в сторону, або до раптової втрати управління транспортним засобом. До моменту ДТП робоча гальмівна система автомобілю дозволяла знижувати швидкість транспортного засобу з відомою водію ефективністю, не мала несправностей, які б призводили до раптової для водія відмови, раптового уводу автомобілю в сторону при русі та гальмуванні. Внаслідок значного пошкодження електропроводів живлення електроламп фар, обриву та втрати частини проводів, неможливості перевірки високовольтних блоків живлення ксенонових ламп в наявних умовах огляду, визначити технічний стан системи світла фар автомобілю експертним шляхом не надається можливим;

?висновком №1013/1014 судової транспортно-трасологічної експертизи по дослідженню обставин зіткнення автомобілів Санг-Йонг-Рекстон та РеноЛоган від 03.03.2014 року, відповідно до якого спочатку автомобіль Санг-Йонг-Рекстон контактував передньою лівою частиною з передньою лівою частиною автомобілю Рено-Логан під кутом близько 165-175 градусів, відрахованого в плані проти часової стрілки від напрямку поздовжньої осі автомобілю Санг-Йонг до напрямку поздовжньої осі автомобілю Рено;

?висновком експерта №545 від 12.03.2014/26.03.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку легкого ступеня, закритого смугового перелому лобної кістки зліва з переходом на верхню стінку лівої орбіти, синця та садна голови, закритого травматичного вивиху голівки лівої стегнової кістки, садна лівої гомілки. Виявлені ушкодження виникли від дії тупих предметів, якими могли бути частини салону рухаючогося автомобілю в момент зіткнення транспортних засобів. Наявні ушкодження виникли незадовго до доставлення ОСОБА_6 до стаціонару, і таким чином могли бути спричинені 28.02.2014 року. Дані тілесні ушкодження, згідно п.2.1.3 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

?висновком експерта №612 від17.03.2014/02.04.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_9 виявлено наступні тілесні ушкодження: забійної рани голови, закритої травми грудної клітки у вигляді забою правої легені, переломів 1-9 правих ребер, переломів 1-2 лівих ребер, які супроводжувалися проникненням повітря траву плевральну порожнину, забоєм та емфіземою м`яких тканин, які ускладнилися розвитком посттравматичної правосторонньої пневмонії та посттравматичним двостороннім ексудативним плевритом; закритого перелому дна вертлюжної впадини правого тазостегнового суглобу; садна лівої нижньої кінцівки. Виявлені ушкодження виникли від дії тупих предметів, якими могли бути частини салону рухаючогося автомобілю в момент зіткнення транспортних засобів. Наявні ушкодження виникли незадовго до доставлення ОСОБА_9 до стаціонару, і таким чином могли бути спричинені 28.02.2014 року. Вказані ушкодження не були небезпечними для життя, викликають довготривалий розлад здоров`я строком більше трьох неділь (більш ніж 21 день). По цьому критерію, згідно п.п.2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р) відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості;

?протоколом проведення слідчого експерименту від 09.08.2014 року, фототаблицею та схемою до нього;

?висновком експерта №4481 судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин зіткнення автомобілів Санг-Йонг-Рекстон та Рено-Логан від 04.09.2014 року, відповідно до якого покази водія автомобілю Рено-Логан в частині розташування автомобілю Рено до зіткнення, розташування зустрічного автобусу вздовж проїжджої частин, в частині виїзду автомобіля Санг-Йонг на смугу зустрічного руху, технічно спроможні, відповідають даним відеозаписів, результатам транспортно-трасологічної експертизи №1013/1014. По даним предоставленим слідством відеозаписів, результатів транспортно-трасологічної експертизи №1013/1014, до моменту зіткнення виїзд на смугу зустрічного руху здійснив водій автомобілю марки Санг-Йонг. Дії водія автомобілю Рено-Логан, за формальною ознакою, регламентувались вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху, згідно яких при виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно здатен виявити, він повинен негайно прийняти заходи для зменшення швидкості навіть до зупинки транспортного засобу. Водій автомобіля Рено знаходився в аварійній ситуації, не мав технічної можливості запобігти зіткненню із автомобілем Санг-Йонг. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобілю марки Санг-Йонг регламентувались вимогами п.11.4, 13.1 ПДД, відповідно яких на дорогах з двохстороннім рухом, маючих по меншій мірі дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначену для зустрічного руху сторону дороги, і водій в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу та стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечного інтервалу. Неналежним виконанням вимог вказаних пунктів ПДД, утримавшись від виїзду на смугу зустрічного руху, рухаючись із безпечним боковим інтервалом до зустрічного автомобіля Рено-Логан, водій автомобілю Санг-Йонг мав технічну можливість не допустити умов виникнення ДТП, тим самим мав можливість запобігти зіткненню з автомобілем Рено. В причинному зв`язку із зіткненням транспортних засобів, з технічної точки зору, знаходяться дії водія автомобілю Санг-Йонг, що не відповідають вимогам п.п.11.4, 13.1 ПДД;

?протоколом проведення слідчого експерименту від 25.09.2014 року, схему та фототаблицю до нього;

?висновком №5391 додаткової судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин зіткнення автомобілів Санг-Йонг-Рекстон та Рено-Логан від 23.10.2014 року, відповідно до якого показане ОСОБА_5 положення автомобілю Санг-Йонг в момент зіткнення відносно кордонів проїжджої частини технічно неспроможне, протирічить зафіксованій на місці ДТП слідової інформації та механізму контактування автомобілів;

?відео з місця дорожньо-транспортної пригоди, що було переглянуто в судовому засіданні;
?та іншими оголошеними та предоставленими стороною обвинувачення доказами по матеріалам кримінального провадження.

Здійснюючи дослідження та аналіз доказів по матеріалам кримінального провадження в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, оскільки кожне з них доповнюється і підтверджується сукупністю інших доказів наявних у матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до положень ст.95 ч.4 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України.

Недостовірними і об`єктивно нічим не підтвердженими є доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , дані ним в ході судового розгляду стосовно того, що Правил дорожнього руху того вечору він не порушував, рухався по своїй лівій смузі для руху, при наявності двох смуг для руху в його напрямку, на зустрічну смугу не виїжджав. Покази обвинуваченого ОСОБА_5 спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_9 та поясненнями свідка ОСОБА_10 , даними ними в ході судового розгляду, які вказували на те, що саме автомобіль марки «Санг Йонг» здійснив виїзд на зустрічну смугу. Вищевказане також підтверджується матеріалами кримінального провадження, які були досліджені у процесі судового провадження по справі, а саме з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.02.2014 року, фототаблиці та схеми місця ДТП вбачається, що ДТП мало місце саме на відстані 7,3 м від обочини (при всій ширині дороги 15,3 м), саме на смузі для руху автомобіля «Рено», що відповідно також підтверджує факт виїзду автомобілю «Санг Йонг» на зустрічну смугу. Більш того, відповідно висновку експерта №4481 судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин зіткнення автомобілів Санг-Йонг-Рекстон та Рено-Логан від 04.09.2014 року, вбачається, що покази водія автомобілю Рено-Логан в частині розташування автомобілю Рено до зіткнення, розташування зустрічного автобусу вздовж проїжджої частин, в частині виїзду автомобіля Санг-Йонг на смугу зустрічного руху, технічно спроможні, відповідають даним відеозаписів, результатам транспортно-трасологічної експертизи №1013/1014. По даним предоставленим слідством відеозаписів, результатів транспортно-трасологічної експертизи №1013/1014, до моменту зіткнення виїзд на смугу зустрічного руху здійснив водій автомобілю марки Санг-Йонг. Дії водія автомобілю Рено-Логан, за формальною ознакою, регламентувались вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху, згідно яких при виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно здатен виявити, він повинен негайно прийняти заходи для зменшення швидкості навіть до зупинки транспортного засобу. Водій автомобіля Рено знаходився в аварійній ситуації, не мав технічної можливості запобігти зіткненню із автомобілем Санг-Йонг. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобілю марки Санг-Йонг регламентувались вимогами п.11.4, 13.1 ПДД, відповідно яких на дорогах з двохстороннім рухом, маючих по меншій мірі дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначену для зустрічного руху сторону дороги, і водій в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу та стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечного інтервалу. Неналежним виконанням вимог вказаних пунктів ПДД, утримавшись від виїзду на смугу зустрічного руху, рухаючись із безпечним боковим інтервалом до зустрічного автомобіля Рено-Логан, водій автомобілю Санг-Йонг мав технічну можливість не допустити умов виникнення ДТП, тим самим мав можливість запобігти зіткненню з автомобілем Рено. В причинному зв`язку із зіткненням транспортних засобів, з технічної точки зору, знаходяться дії водія автомобілю Санг-Йонг, що не відповідають вимогам п.п.11.4, 13.1 ПДД.
Невідповідність показів обвинуваченого ОСОБА_5 також зафіксовано у висновку №5391 додаткової судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин зіткнення автомобілів Санг-Йонг-Рекстон та Рено-Логан від 23.10.2014 року, відповідно до якого показане ОСОБА_5 положення автомобілю Санг-Йонг в момент зіткнення відносно кордонів проїжджої частини технічно неспроможне, протирічить зафіксованій на місці ДТП слідової інформації та механізму контактування автомобілів.

Таким чином, у суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених потерпілим ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_10 як у процесі досудового, так і в ході проведення судового провадження. Їх свідчення відповідають і не суперечать обставинам кримінального провадження, відомості про які містяться в інших зібраних у справі доказах.
Недостовірними і об`єктивно нічим не підтвердженими є заперечення своєї причетності обвинуваченого ОСОБА_5 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.286 ч.2, 135 ч.1 КК України. Так, вислухавши покази потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 , проаналізувавши предоставлені стороною обвинувачення докази по матеріалам кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченим дійсно було скоєно вищевказані злочини.

Більш того, суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_5 в частині залишення ним місця дорожньо-транспортної пригоди, та не надання допомоги постраждалим, у зв`язку зі слів обвинуваченого із не усвідомленням що трапилось ДТП, не розумінням що робить, асоціювання погіршення стану здоров`я у зв`язку із хворобами, які він отримав в минулому та погодними умовами. Відповідно до висновку судово-медичної експертної комісії №379 від 15.10.2014/30.10.2014, на момент огляду експертною комісією у ОСОБА_5 виявлені наступні патології: гіпертонічна хвороба 2 стадії, 2 ступеню, ризик 3. Серцева недостатність 0; дискогенний радикуліт на рівні 5-го поперекового 1-го крижового хребців зліва, хронічний перебіг, стадія ремісії, консолідовані компресивні переломи тіл 12-го грудного 1 поперекового хребців; міжхребцевий остеохондроз; медійна грижа диску 4-го 5-го поперекового хребців. Крім цього, раніше ОСОБА_5 проходив курси лікування щодо залишкових явищ ЗЧМТ, струсу головного мозку в формі хронічного церебрального конвекситального арахноїдиту, наслідки закритої травми хребта та інші. Черепно-мозкова-травма, закрита травма хребта у виді переломів 12-го грудного 1-го поясничного хребців були отримані ОСОБА_5 в 2007 році, після чого настали ускладнення вказаної травми. Гіпертонічна хвороба є хронічною хворобою, строки її розвитку визначаються роками. Внаслідок ДТП 28.02.2014 року ОСОБА_5 отримав легкі тілесні ушкодження. Незадовго до виниклої пригоди 28.02.2014 року ОСОБА_5 за медичною допомогою не звертався, тобто у нього не було на момент ДТП загострення вищезазначених хронічних патологій. Внаслідок самого ДТП ОСОБА_5 отримав лише крововиливи правої кисті, лівої гомілки; ушкоджень голови та хребта (що могли б загострити наявну у нього хронічну патологію) ОСОБА_5 не отримував. Таким чином, ні наявні у ОСОБА_5 хронічна патологія, ні отримані внаслідок ДТП тілесні ушкодження не могли призвести до втрати пам`яті (навіть часткової) на поточні події в момент ДТП та відповідно після ДТП. В цій частині покази ОСОБА_5 не відповідають отриманим в ході проведення експертизи об`єктивним медичним даним.

Більш того, з відео, що було досліджено в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_5 , після скоєної дорожньо-транспортної пригоди вийшов з автомобілю, озернувся довкола, подивився в сторону автомобілю «Рено Логан», з яким скоїв зіткнення, після намагався знову завести двигун свого авто, а в послідуючому як уже стало відомо з місця пригоди взагалі пішов.

Сумнівним залишається і те, що обвинувачений ОСОБА_5 на протязі декількох днів (після ДТП) не помічав відсутність власного автомобілю (який залишився на місці пригоди, та відповідно був затриманий працівниками поліції).

Таким чином, невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.286 ч.2, 135 ч.1 КК України, є нічим необґрунтованим та такими, що спростовуються наведеними і дослідженими в ході судового слідства доказами. До показань обвинуваченого ОСОБА_5 суд в цій частині відноситься критично та розцінює їх, як спробу ввести суд в оману, та уникнути обвинуваченим кримінальної відповідальності за скоєні ним кримінальних правопорушень, в тому числі тяжкого.

Щодо позиції сторони захисту, яка поставила під сумнів достовірність даних, відображених в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.02.2014 року, в протоколі проведення слідчого експерименту від 09.08.2014 року, висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №1013/1014 від 03.03.2014 року, висновку судової автотехнічної експертизи №4481 від 04.09.2014 року, №5391 від 23.10.2014 року, та щодо сумнівів у правильності визначення кваліфікації дій. То, у суду немає підстав ставити під сумнів досліджені в судовому засіданні докази по матеріалам кримінального провадження.
Таким чином, суд не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотань адвоката-захисника ОСОБА_4 щодо визнання недопустимими доказами вказаних в клопотаннях процесуальних документів, та відповідно підстав для можливості виправдання ОСОБА_5 .

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_5 , у скоєнні інкримінованих злочинних діянь, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.
Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 , у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень і кваліфікує його дії:
- за ст.286 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження та спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження;
- за ст.135 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками: завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить позитивну характеристику за місцем працевлаштування.

Так, судом при призначенні обвинуваченому покарання враховується те, що ОСОБА_5 відповідно до наказу №507-о від 11.06.2014 року працюючий головним державним інспектором відділу митного оформлення №5 митного поста «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів. За місцем роботи характеризується позитивно. Так, згідно характеристики, за підписом т.в.о. начальника відділу митного оформлення №5 митного поста «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів ОСОБА_11 та начальника відділу персоналу Південної митниці Міндоходів ОСОБА_12 , відповідно до якої ОСОБА_5 за час роботи на посаді зарекомендував себе як кваліфікований, володіючий професійними знаннями та діловими якостями співробітник. Свої службові обов`язки знає, до їх виконання ставиться сумлінно, володіє систематичними знаннями, достатніми для вирішення завдань професійного характеру. Службові обов`язки виконує з почуттям відповідальності, працює над підвищенням і оновленням професійного досвіду сумлінно, результативно. Вимогливий до себе, дисциплінований. Дотримується Правил поведінки державного службовця, володіє високим рівнем культури поведінки. У спілкуванні з колегами та громадянами ввічливий та коректний. У колективі користується повагою. Нагороджений пам`ятним нагрудним знаком «за сумлінну службу в митних органах України». Дисциплінарних стягнень не має, на зауваження керівництва реагує правильно, за характером доброзичливий, комунікабельний та щирий.

Крім того, при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує і вік ОСОБА_5 , його сімейний стан, який є одруженим, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_4 від 10.02.2012 року, яка хворіє, а також те, що ОСОБА_5 є раніше не судимим, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Також при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує і стан здоров`я обвинуваченого, інформація про який міститься в матеріалах кримінального провадження. До того ж суд враховує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 також отримав тілесні ушкодження. Так, згідно висновку експерта №480 від 04.03.2014/05.03.2014 року у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: крововиливи правої кисті, лівої гомілки. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися, якими могли бути частини салону рухаючогося автомобілю в момент зіткнення транспортних засобів. Описані ушкодження мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 днів, та за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Згідно довідки вих..№222/101-19 від 19.03.2014 року, за підписом головного лікаря КЗ «Южненської міської лікарні» ОСОБА_14 , ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться.
Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 від 29.08.2012 року, ОСОБА_5 призначено пенсію по інвалідності 2 групи загального захворювання. Що також підтверджено довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААА №952092 від 23.07.2012 року.

Разом з тим, при призначенні обвинуваченому покарання суд приймає до уваги, що як було встановлено в ході судового розгляду дружина обвинуваченого потерпілій ОСОБА_6 відшкодувала завдану шкоду, що було підтверджено як обвинуваченим ОСОБА_5 , так і самою потерпілою ОСОБА_6 .

Крім того в матеріалах кримінального провадження міститься заява потерпілої ОСОБА_6 , в якій зазначено, що остання отримала від ОСОБА_5 матеріальну та моральну компенсацію, у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями в результаті ДТП 28.02.2014 року, матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_5 не має, просила суд не позбавляти його волі, так як продовжує курс лікування та з його сторони їй надається допомога.

Однак, в той же час при призначенні покарання обвинуваченому суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_5 , керуючи джерелом підвищеної небезпеки, скоїв дорожньо-транспортну, внаслідок якої ОСОБА_6 завдано тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 завдано середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Згідно довідки до акту огляду медико-санітарною експертною комісією серії 10 ААВ №732610 від 01.01.2015 року ОСОБА_9 визначено 3 групу інвалідності, загального захворювання опорно-рухового апарату.

До того ж обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав, щирого каяття не має. Судом враховується ійого холоднокровне відношення до скоєних ним кримінальних правопорушень, адже ОСОБА_5 , порушивши Правила дорожнього руху, скоївши дорожньо-транспортну пригоду, зневажаючи всіма принципами загальноприйнятих норм моралі, розуміючи можливість настання страшних наслідків даної пригоди, значення цьому не надав, навіть не вважав необхідним залишитись на місці пригоди, аби поцікавитись станом здоров`я потерпілих осіб, яких терміново необхідно було доставити до медичного закладу для збереження їх життя та здоров`я, не викликав карету швидкої допомоги, не поцікався завданими матеріальними збитками, що стали наслідком його протиправних дій, не звернувся за допомогою до інших осіб, не повідомив правоохоронні органи про пригоду яка сталася з його вини, навіть не порахував за необхідне залишитися на місці скоєного ДТП, не дочекався прибуття працівників поліції, та як сам обвинувачений підтвердив в судовому засіданні направився додому та ліг відпочивати. Тому, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_5 намагався уникнути притягнення його до відповідальності, що взагалі ставить під сумнів можливість здійснення належного контролю транспортного засобу при його керуванні, створює підвищену імовірність заподіяння шкоди майну та здоров`ю особам, яких він перевозить, та іншим учасникам дорожнього руху, чим створює загрозу для суспільства.
Також судом приймається до уваги при призначенні обвинуваченому покарання і те, що завдана потерпілому ОСОБА_9 шкода внаслідок вчинених протиправних дій залишилась так і не відшкодованою.

Приймається до уваги судом і думка самого потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні погодився із думкою прокурора щодо призначення покарання обвинуваченому із позбавленням волі та позбавленням права керування транспортними засобами, а також його прохання щодо задоволення заявленого ним цивільного позову.

Більш того, судом враховується положення п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, відповідно до якого при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Відповідно ж до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Злочини вчинені обвинуваченим ОСОБА_5 є дійсно суспільно небезпечними. Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності відповідальності.Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Однією з важливих гарантій здійснення проголошеного статтями 3 і 27 Конституції права людини на життя і здоров`я є беззастережне виконання судами вимог кримінально-процесуального закону щодо забезпечення прав потерпілих від зазначених злочинів.
Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст.1 КК України - Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам. Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Таким чином, з врахуванням всього вищезазначеного, давши оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , враховуючи суспільну небезпеку скоєного в тому числі тяжкого кримінального правопорушення, що призвело до завдання тяжких та середнього ступеню тілесних ушкоджень, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його віку, сімейного стану та стану здоров`я, характеризуючі матеріали, обставини кримінального провадження, суд, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази кримінального провадження, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, охорони прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання кримінальним правопорушенням, виховання у дусі точного та неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності інших громадян, відповідальності перед суспільством, будуть досягнуті лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, однак все ж таки з призначенням покарання в мінімальних межах санкції статті.

Підстав для можливості призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Крім того, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує, що ст.72 ч.5 КК України (в редакції від 24.12.2015 року) передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Прикінцевими положеннями закону передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (24.12.2015 року) та застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом, набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відповідно до припису ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє увязнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Законом України №2046-VІІІ від 18 травня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення», який набрав законної сили 21.06.2017 року, частину п`яту статті 72 КК України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє увезення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування». Отже, зазначений закон погіршує становище обвинуваченого у порівнянні з попередньою редакцією ч.5 ст.72 КК України (закон № 838-VIII від 26.11.2015 року).

Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, строк попереднього увезення обвинуваченому має бути зарахований у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім того, при призначенні передбаченого санкцією статті додаткового покарання, а саме вирішення питання пов`язаного з позбавленням права керування транспортними засобами або без такого, судом враховується та обставина, що ОСОБА_5 , здійснюючи управління джерелом підвищеної небезпеки, за дорожньою обстановкою не слідкував, відповідно на її зміну не реагував, був неуважним, діючи самовпевнено, перед початком зміни напрямку руху та маневру обгону, не переконався в тому, що це буде безпечним та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він мав намір виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виконуючи маневр обгону, виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення із автомобілем, що рухався по своїй смузі, у прямому зустрічному йому напрямку руху та внаслідок спричиненої ним дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 завдано тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 завдано середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що відповідно свідчить про грубе порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху України, тому суд приходить до висновку про необхідність позбавлення права керування транспортними засобами обвинуваченого ОСОБА_5 .

При вирішенні питання стосовно заявленого потерпілим ОСОБА_9 цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди на суму 112809 грн 68 коп, моральної шкоди на суму 150000 грн, суд враховує, що в процесі судового слідства беззаперечно було встановлено, що саме злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 було заподіяно як матеріальної, так і моральної шкоди.

Щодо відшкодування заподіяних потерпілому ОСОБА_9 моральних збитків, судом враховується той факт, що в ході проведення судового розгляду було встановлено, що внаслідок скоєного відносно потерпілого злочину він отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, а також вимушений був проходити курс лікування, вимушений переживати події скоєного ДТП як в ході досудового розслідування та судового розгляду справи.

За таких обставин, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення цивільного позову про відшкодування матеріального та морального збитку.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 , заявлений до ВАТ НАСК «Оранта» задовольнити частково.

Цивільний позов, заявлений прокурором, на користь держави в особі КУ «Міська клінічна лікарня №1» на відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 в сумі 10500 грн 00 коп., та цивільний позов, заявлений прокурором, на користь держави в особі КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» на відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 в сумі 4864 грн 02 коп, на думку суду, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки в процесі судового розгляду беззаперечно встановлено, що саме злочинними діями обвинуваченого було завдано зазначені матеріальні збитки.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», постанову Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.286 ч.2, 135 ч.1 КК України, та призначити покарання:

-за ст.286 ч.2 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки;

-за ст.135 ч.2 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

В силу ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення в період із 23.10.2014 року по 29.10.2014 року, з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обраний - особисте зобов`язання.

Після вступу вироку у законну силу обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Термін відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Виконання вироку в частині взяття під варту доручити Суворовському ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 112809 грн 68 коп задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_9 матеріальний збиток в сумі 16809 грн 68 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 матеріальний збиток в сумі 96 000 грн. 00 коп.

В задоволенні цивільного позову, заявленого потерпілим ОСОБА_9 в частині стягнення з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» 5 000 грн морального збитку відмовити.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_5 , на суму 150000 грн 00 коп задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 моральний збиток в сумі 150000 грн 00 коп.

Цивільний позов прокурора на відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 на суму 10500 грн 00 коп - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №1» в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 в сумі 10500 грн. 00 коп.

Цивільний позов прокурора на відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 на суму 4864 грн 02 коп - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня» в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 в сумі 4864 грн 02 коп

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в інтересах Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати за проведення експертизи №1016 від 31.03.2014 року у розмірі 553 грн 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в інтересах Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати за проведення експертизи №1015 від 31.03.2014 року у розмірі 553 грн 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в інтересах Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати за проведення експертизи №1013 від 03.03.2014 року у розмірі 1045 грн 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в інтересах Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати за проведення експертизи №1014 від 03.03.2014 року у розмірі 98 грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в інтересах Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати за проведення експертизи №4481 від 04.09.2014 року у розмірі 492 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в інтересах Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати за проведення експертизи №5391 від 23.10.2014 року у розмірі 295 грн 20 коп.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження - відповідно до постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 05.03.2014 року, - три сліди пальців рук з водійських дверей автомобіля; подушка безпеки з водійського місця, змиви з рульового колеса автомобіля, змив з коробки передачі, з гульового колеса вилучений об`єкт схожий на волосся, дві дактилоплівки з мікрочастинками, вилученими з водійського сидіння та зі спинки цього ж сидіння, один слід пальців рук з панелі управління над магнітолою, - знищити.
Речові докази по матеріалам кримінального провадження - відповідно до постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 05.03.2014 року - годинник "Романсон" в білому корпусі, медичну карту на ім`я ОСОБА_5 - повернути за належністю.
Речовий доказ по матеріалам кримінального провадження - відповідно до постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 03.03.2014 року - автомобіль марки«SSANG YONG Rexton», р/н НОМЕР_1 , - вважати повернутим за належністю під зберігаючу розписку.

Речовий доказ по матеріалам кримінального провадження - відповідно до постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 03.03.2014 року - автомобіль марки «RENAULT LOGAN», р/н НОМЕР_2 , - повернути за належністю.
Речові докази по матеріалам кримінального провадження - відповідно до постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 31.03.2014 року - два компакт-диска DVD-RW з відеоматеріалом зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1