Справа № 367/652/17
Провадження по справі № 1-кп/367/112/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені кримінальне провадженні по обвинуваченню:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпеня Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, проживаючого: АДРЕСА_1 , судимого останній раз: 26.10.2015 р. Ірпінським міським судом Київської області за ст.ст. 309 ч. 1, 311 ч. 1, 70 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого відвідбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України,-

встановив:

ОСОБА_12 , будучи раніше судимим 26.10.2015 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 311, 70 КК України до 2 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений із іспитовим строком 2 роки, маючи не зняту та не погашену у встановленому законодавством порядку судимість, належних висновків не зробив та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.
13.09.2016 року приблизно о 00 год. 40 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлений), ОСОБА_12 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в телефонній розмові, звинуватив ОСОБА_13 у крадіжці належного ОСОБА_12 мобільного телефону марки «Lenovo», у зв`язку з чим у них виникли неприязні відносини. Після чого, ОСОБА_12 з метою з`ясування відносин, запропонував ОСОБА_13 прибути за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, 13.09.2016 року приблизно о 01 год. 30 хв., (точний час досудовим розслідуванням не встановлений), ОСОБА_13 прибув за місцем проживання ОСОБА_12 . Після чого, ОСОБА_12 , вийшовши на подвір`я власного домоволодіння, попередньо взявши з будинку кухонний ніж, направився до ОСОБА_13 . В подальшому між ними виникла сварка, яка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_12 завдав ОСОБА_13 не менше восьми ударів кулаками по голові та тулубу. Однак, ОСОБА_12 , отримавши словесну образу від ОСОБА_13 , вирішив позбавити життя останнього. Далі, ОСОБА_12 з метою реалізації злочинного умислу спрямованого на протиправне позбавлення життя ОСОБА_13 , з мотивів помсти за образу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці ніж наніс два удари в область грудної клітини та один удар в область лівої кисті ОСОБА_13 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження, у вигляді колото-різаної рани в проекції лівого грудинно-ключичного з`єднання; різану рану на тильній поверхні, в проекції 5-ї п`ясткової кістки, з переходом на внутрішню поверхню; непроникаюче колото-різане ушкодження грудної клітки зліва по ходу якого визначається ушкодження лівої підключичної артерії.
Внаслідок непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва з ушкодженням лівої підключичної артерії, яке супроводжувалось гострою крововтратою настала смерть ОСОБА_13 . Поранення грудної клітки має ознаки тяжких тілесних ушкоджень у живих осіб, як небезпечне для життя на час заподіяння, та знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті і утворилось від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух «П»- подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини, близько 0,1 см. та лезо.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину в скоєному злочину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння ним кримінального правопорушення викладеного в обвинувальному акті. Показав, що 12.09.2016 року близько 23 год. 00 хв. він вийшов за цигарками до магазину на вокзал в м. Ірпінь та зустрів там ОСОБА_13 із ОСОБА_14 . ОСОБА_13 попросив його купити йому пачку цигарок, горілку та щось поїсти. Обвинувачений погодився, а також купив також собі 0,5 л. пива. Вони втрьох посиділи, при цьому ОСОБА_13 із ОСОБА_14 пили горілку, я він (обвинувачений) пиво. Після цього вони втрьох пішли додому (їм всім йти було в одну сторону). По дорозі ОСОБА_12 стало зле і ОСОБА_13 та ОСОБА_14 допомогли обвинуваченому дійти до дому ( АДРЕСА_1 ). У обвинуваченого с собою була сумка в якій лежав телефон марки «Lenovo». Коли ОСОБА_12 довели додому, то він хотів подзвонити своїй співмешканці ОСОБА_15 , щоб та відчинила хвіртку. ОСОБА_13 сказав, що це буде довго та переліз через паркан та відкрив хвіртку. Вдома ОСОБА_12 захотів подзвонити співмешканці ОСОБА_15 , але телефону в сумці не було. ОСОБА_12 прийшов до висновку, що телефон в нього вкрав ОСОБА_13 , і він з іншого телефону подзвонив на свій телефон, але телефон був вимкнений. Після цього ОСОБА_12 подзвонив ОСОБА_14 і сказав, щоб ОСОБА_16 повернув йому те, що вкрав, не сказавши що саме. Тоді ОСОБА_13 сказав, що телефон він не брав (хоча про те, що викрали телефон обвинувачений нічого йому не говорив) та сказав, що зараз прийде і буде всіх рвати. Після 24 год. 00 хв. 13.09.2016 р. прийшов ОСОБА_13 , переліз через паркан, та почав стукати в двері. ОСОБА_12 відкрив двері і побачив, що ОСОБА_13 стоїть із ножем та закрив двері. Після цього ОСОБА_13 почав стукати у вікно кімнати матері обвинуваченого та кричати, щоб ОСОБА_12 вийшов на подвір`я та не ховався в хаті. Почувши це, ОСОБА_12 взяв в кухні ніж, відкрив двері та сказав ОСОБА_13 , щоб той уходив, але останній вдарив обвинуваченого в обличчя кулаком лівої руки та розсік брову. В цей час у ОСОБА_12 виник умисел на вбивство і він вдарив ОСОБА_13 ножем в ліву руку. Після цього між ними почалася бійка, під час якої вони наносили один одному удари кулаками (скільки ударів наніс ОСОБА_12 він не пам`ятає). Під час бійки обвинувачений один раз вдарив ОСОБА_13 ножем в груди, коли вони стоячи наносили один одному удари, а другий раз вдарив потерпілого в груди, коли вони разом впали на землю. Після бійки ОСОБА_13 втік з подвір`я обвинуваченого.

Обвинувачений зазначив, що він хотів вбити ОСОБА_13 т. я. розізлився на те, що потерпілий викрав у нього телефон. Ніж він (обвинувачений) взяв, щоб вбити ОСОБА_13 . Обвинувачений наносив удари саме в груди потерпілого, щоб вбити останнього, т. я. хотів позбавити ОСОБА_13 життя.

У вчиненому обвинувачений щиро кається. Просить його суворо не карати, стверджує, що більше не стане на злочинний шлях.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою вину, не оспорює докази зібрані по провадженню, відповідно до ст. 349 КПК України, інші докази зі згоди всіх учасників процесу суд не досліджує.

Органом досудового слідства дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ст. 115 ч. 1 КК України, як умисні протиправні дії, що виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині. Суд вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого вірною.

Обираючи міру покарання, суд враховує характер і ступень суспільної небезпечності скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, особу ОСОБА_12 та те, що він скоїв особливо тяжкий злочин.
Як особа, обвинувачений ОСОБА_12 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності, скоїв злочин під час іспитового строку за попереднім вироком, хворіє на хронічний гепатит «В+С» та ВІЛ інфекцію з 2011 р.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 суд знаходить щире каяття в скоєнні злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 є рецидив злочинів.
Враховуючи викладене та особу обвинуваченого ОСОБА_12 , суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі з відбуванням покарання в системі кримінально-виконавчих установ. При обрання міри покарання суд враховує щире каяття обвинуваченого, відсутність цивільного позову, хвороби ОСОБА_12 .
Враховуючи, що у ОСОБА_17 має місце сукупність вироків, то суд призначає йому покарання у відповідності до вимог ст. 71 КК України.

Суд вважає, що дане покарання у відповідності до ч. 2 ст. 65 КК України є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Речовими доказами суд розпоряджається згідно вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов та судові витрати по провадженню відсутні.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_12 суд залишає без змін - тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України колегія суддів,-

З А С У Д И Л А:

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України та призначити йому покарання по цій статті у вигляді 7 - и (семи) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком від 26.10.2015 р. Ірпінського міського суду Київської області, остаточно призначити ОСОБА_12 покарання у виді 7 - и (семи) років 60 (шістдесяти) днів позбавлення волі.

Речові докази по провадженню: змиви плям червоно-бурого кольору (4 шт.), недопалок від цигарок, ніж з рукояткою білого кольору, чохол для леза ножа, мобільний телефон марки «Nокіа», ніж з рукояткою обмотаний шнурком, двоє шортів білого кольору, босоніжки, шорти та хустка, передані до камери схову Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області знищити.

Мобільний телефон марки «Lenovo», переданий на зберігання гр ці ОСОБА_15 залишити останній.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_12 суд залишає без змін - тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» Міністерства Юстиції України (але не більше 60 днів).

Строк відбування покарання ОСОБА_12 обчислювати з моменту взяття під варту, тобто з 13.09.2016 року. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі по 20.06.2017 р. включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 24.12.2015 р.

На вирок до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі 30 днів із моменту проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2