АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/790/1411/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 , по кримінальному провадженню № 0000923 від 09.06.2018 року про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 .
Продовжено підозрюваному ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на гауптвахті відділення ВСП (м. Чугуїв) ХЗВ ВСП, що розташована за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, 1, в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, тобто до 05 листопада 2018 року, без визначення розміру застави.
Зобов`язано слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_10 про продовження строку тримання останнього.
Строк дії цієї ухвали з 07.09.2018 року по 05.11.2018 року включно.
Як зазначено в оскаржуваній ухвалі,04.09.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, погоджене з прокурором першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах досудового розслідування без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання, слідчий вказував, що старшим СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0000923 від 09.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
09.06.2018 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 11.06.2018 року застосовано відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, а також покладено додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від18.06.2018 року скасовано ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 11.06.2018 року та обрано підозрюваному ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти відділення ВСП (м. Чугуїв) ХЗВ ВСП до 09.08.2018 року.
Постановою першого заступника військового прокурора Харківського гарнізону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 09.09.2018 року.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.08.2018 року ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти відділення ВСП (м. Чугуїв) ХЗВ ВСП до 09.09.2018 року.
Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя дійшов висновку, що надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обгрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується протоколами допиту свідків ОСОБА_11 від 09.06.2018, ОСОБА_12 від 09.06.2018, ОСОБА_13 від 09.06.2018 року, ОСОБА_14 від 09.06.2018 року, ОСОБА_15 від 09.06.2018 року, потерпілого ОСОБА_16 від 18.06.2018, ОСОБА_17 від 10.08.2018, які підтвердили вчинення злочину ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події від 09.06.2018 в ході якого виявлено та вилучено ніж кухонний, ніж нескладний, змив речовини бурого кольору (далі РБК), пачка цигарок «Вінстон» з нашаруванням РБК, пачка цигарок «Давідофф», металева запальничка, мобільний телефон «Самсунг», відеокамера «Hero 3+» із картою памяті, боєприпаси-набої калібру 5,45 мм (270х84,3х89) у кількості 2 шт., трубчастий бойовий порох близько 1 кг., ручна димова граната РДГ-55ч, сигнальна ракета 320-39-88, спальний мішок з нашаруванням РБК, шапка армійського зразку; протоколами слідчих експериментів від 02.07.2018 за участю свідка ОСОБА_11 , відповідно до якого останній вказує на механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_16 . ОСОБА_10 та місце перебування останніх, від 03.07.2018 за участю потерпілого ОСОБА_16 , відповідно до якого останній вказує на місце, механізм нанесення тілесних ушкоджень та зазначив, що протиправні дії ОСОБА_10 були припиненні ОСОБА_11 , який відібрав ніж у ОСОБА_10 ; висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_10 , відповідно до якого останній застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, психічні захворювання відсутні, відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними; висновком судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_18 , відповідно до якого в останнього встановлено колото різану рану в 6-му міжребровому проміжку зліва по передній пахвинній лінії, що проникає у плевральну порожнину, яке супроводжувалось кровотечею в плевральну порожнину та ушкодженням лівої легені, яка відноситься по критерію небезпеки для життя до тяжкого тілесного ушкодження та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, 3, ч.1 ст.177 КПК України, на які посилався слідчий в своєму клопотанні.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, з урахуванням підстав та обставин обрання запобіжного заходу, розмір застави судом не визначений.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2018 року та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, з порушеннями норм матеріального та процесуального права та такою що підлягає скасуванню внаслідок не об`єктивно з`ясованих всіх обставин справи з порушенням вимог КПК України.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення захисників, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, що заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов вірного висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у скоєнні злочину, та наявності ризиків, передбачених п.1, 3, ч.1 ст.177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 без визначення суми застави, слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із тяжкістю покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.

Доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України, є неспроможними.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України;

2. наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

3. недостатність застосування до ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с. 132-133).

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності продовження застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення суми застави погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та про необґрунтоване застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неспроможними, оскільки саме такий запобіжний захід був застосований до підозрюваного попередньою ухвалою.
Належного обґрунтування на інші нові обставини, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшились та не виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_10 під вартою, апеляційна скарга не містить.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об*єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред*явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою продовження тримання під вартою ОСОБА_10 є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
За викладених обставин у сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що саме запобіжний захід у виді продовження тримання підозрюваної під вартою на даному етапі досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_10 є недостатнім.

Ст.198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

Кваліфікація скоєного може бути змінена лише в порядку передбаченому КПК України, під час досудового розслідування, а всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, вірність кваліфікації скоєного, питання винності чи не винності ОСОБА_10 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного слідчий суддя врахував сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення; наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України; дані про особу підозрюваного; вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 з чим погоджується і апеляційний суд.

Слідчим та прокурором доведена наявність обставин, які об`єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу (а.с.6).
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.
Слідчим суддею вимоги ч.1 ст.197 КПК України дотримано.
З вказаних підстав, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 в межах строку досудового розслідування.
Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_10 під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваної під вартою.
Керуючись положеннями ч.4 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про продовження щодо ОСОБА_10 строку тримання під вартою за наявності обставин, передбачених п.1 ч.4 ст.183 КПК України, з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, які викладені у мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Посилання адвоката на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги Рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Бойченко проти Молдови», «Харченко проти України», «W проти Швейцарії», «Клішин проти України», «Цигонін проти України», «Єлоєв проти України», «Томас проти Франції» заслуговує на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні.

Захисник в апеляційній скарзі посилається на те, що стороною обвинувачення не було надано жодного доказу, який би свідчив про існування обставин, які підтверджують наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177, п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України.

Проте, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється до судове розслідування, і повинно містити виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Також судова колегія бере до уваги той факт, що ОСОБА_10 проходить військову службу у одному підрозділі разом з свідками по справі та потерпілим ОСОБА_16 , який є його начальником за посадою, і те, що у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний в силу виконання обов`язків військової служби матиме доступ до військової техніки та озброєння.

Крім того, місце дислокації підрозділу, або військової частини, в силу особливостей обов`язків виконання військової служби та наказів військового керівництва може змінюватись.

Дані обставини на думку судової колегії не сприятимуть його належній процесуальній поведінці.

Крім того, під час досудового розслідування має з`ясовуватись також походження і належність боєприпасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв вилучених 9.06.2018 року згідно протоколу огляду місця події.

Що стосується клопотання пана ОСОБА_20 щодо особистої поруки у відношенні ОСОБА_10 , то задоволення даного клопотання при вищезгаданих обставинах встановлених слідчим суддею і без роз`яснення поручителю прав та обов`язків передбачених ч.3,4, 5 ст.180, ч.5 ст.194 КПК України та за його відсутності є неможливим.

Крім того, міра запобіжного заходу у вигляді особистої поруки на думку судової колегії не здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді належним чином мотивованою та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2018 року щодо продовження підозрюваному за ч. 2, ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строку тримання під вартою до 05.11.2018 року включно - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: