УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2018 року

м. Київ
справа № 157/975/16-к

провадження № 51-7280ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Маневицького районного суду Волинської області від 1 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 27 березня 2018 року,
встановив:
За вироком Маневицького районного суду Волинської області від 1 грудня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 156 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Апеляційний суд Волинської області ухвалою від 27 березня 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишив без змін.
Захисник ОСОБА_5 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій порушував питання про скасування постановлених щодо ОСОБА_4 судових рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 9 липня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_5 було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також захиснику було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, вона буде повернута.
У межах наданого судом строку захисник ОСОБА_5 надіслав до суду касаційної інстанції виправлену, на його думку, касаційну скаргу. Проте недоліки, на які йому наголошував суд касаційної інстанції у своїй ухвалі, захисник так і не усунув.
Як вже зазначав касаційний суд, відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
При цьому Верховний Суд звернув увагу захисника на те, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, а тому посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при винесенні цих рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Так захисник ОСОБА_5 , порушуючи питання про скасування вироку місцевого суду на підставах допущення, на його думку, порушень кримінального процесуального закону, не вказав, як саме зазначені ним порушення вплинули на законність та обґрунтованість постановленого цим судом рішення щодо ОСОБА_4 , а оскаржуючи ухвалу апеляційного суду, обмежився загальними фразами про порушення цим судом статей 404, 419 КПК. При цьому ОСОБА_5 не конкретизував, у чому саме вони полягали і чому ці порушення слід відносити до безумовної підстави для скасування касаційним судом ухвали апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК.

Верховний Суд повторно зауважує, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що захисник ОСОБА_5 не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Маневицького районного суду Волинської області від 1 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 27 березня 2018 року, разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3