АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/590/18 Справа № 711/3333/18 Категорія: ст. 81 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі за участю прокурораОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
засудженогоОСОБА_7 ,
представника ЧВК №62ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 травня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.05.2015 ОСОБА_7 визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, та на підставі ст. 71 КК України остаточно йому призначено покарання - 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

25.04.2018 захисник ОСОБА_9 в інтересах засудженого звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з клопотанням про звільнення засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково на невідбутий строк покарання - 1 рік 4 місяці 20 днів.

22 травня 2018 рокуухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до вчиненого злочину не довів, що він став на шлях виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати та застосувати до нього вимоги ст. 81 КК України, звільнивши його умовно-достроково від відбування покарання. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він працював на промзоні установи, навчався в ПТУ при установі, та здобув нову професію столяра ІІІ розряду, не ухилявся від робіт з благоустрою колонії, вчасно виконував громадські доручення, брав участь в усіх культурно-масових заходах, вину у вчиненому злочині визнав повність та щиро розкаявся. Крім того, вказує, що має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання. Вважає, що своєю поведінкою довів своє виправлення та заслуговує на застосування відносно нього ст. 81 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовільнити; думку прокурора ОСОБА_6 та представника ЧВК №62 ОСОБА_8 ,які заперечили проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року - умовно-дострокове звільнення має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених, а також - для попередження здійснення нових злочинів. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України). Рішення в питанні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можна приймати лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого, з`ясування питання про ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, про його участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його намірів на майбутнє, зокрема, наявності бажання і реальної можливості залучення до праці при поверненні додому, тощо.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті колективу і сумлінне ставлення до громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, праці, визнання вини у вчиненому злочині тощо.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

Під час утримання в СІЗО м. Черкаси характеризувався посередньо, порушень режиму утримання не допускав, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав.

В Черкаській виправній колонії № 62 відбуває покарання з 26.07.2015, де за час відбування покарання характеризується посередньо. Допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що мав два стягнення, які на даний час погашені у встановленому законом порядку. Допущені порушення виражались у порушенні розпорядку дня та носінні форми одягу невстановленого зразка. Був працевлаштований на виробництві установи на деревообробній дільниці, але до праці ставився незадовільно. Змінне завдання виконував лише під контролем персоналу. 30.06.2016 був знятий з рознарядки по виводу на промислову зону установи через порушення трудового розпорядку. Свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи. Заохочень немає. До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Був залучений до програми диференційованого виховного впливу за напрямком «Професія», навчався в професійно-технічному училищі установи та здобув в 2016 році професію столяра-будівельника.

29.06.2016 на адміністративній комісії установи розглядалося питання щодо можливості застосування ст. 101 КВК України (переведення засудженого до дільниці соціальної реабілітації), але за рішенням комісії установи відмовлено, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.

14.06.2017 на адміністративній комісії установи розглядалося питання щодо застосування до засудженого ст. 82 КК України (заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням), але за рішенням комісії установи відмовлено, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.

13.03.2018 на адміністративній комісії установи розглядалося питання щодо застосування до засудженого ст. 81 КК України (умовно-дострокове звільнення), однак за рішенням комісії установи відмовлено, оскільки засуджений не довів свого виправлення.

Крім того, ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та яке він вчинив повторно, в період відбування покарання з випробуванням за вчинення попереднього аналогічного злочину.

Наведене дає підстави вважати, що поведінку засудженого ОСОБА_7 в період відбування покарання в Черкаській виправній колонії № 62 не можна назвати в цілому сумлінною.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з доводами засудженого ОСОБА_7 про те, що він своєю поведінкою і ставленням до вчиненого довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки це спростовується наведеними вище фактичними даними.

В матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили про те, що за станом здоров`я ОСОБА_7 не може відбувати покарання у виді позбавлення волі і таких даних стороною захисту не надано.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали Придніпровського районного суду м.Черкаси, яка є законною та обґрунтованою, і застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 404, 407, 537 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 травня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :