Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/69/18
Провадження № 1-кп/644/358/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001053 від 21.08.2017 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області Краснолиманського району с. Крива Лука, громадянина України, з середньо-технічною освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
встановив:
20 серпня 2017 року, близько 11:00, керуючи технічно справним автомобілем «БОГДАН 211010», р/н НОМЕР_1 , рухався по пр. Московському м. Харкова зі сторони бул.Богдана Хмельницького у напрямку вул. Свистуна, зі швидкістю 60 км/год.
В процесі руху по вказаній вулиці, в районі будинку № 269, ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.п.10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

-п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-п. 12.3 " У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, та, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїжджу частину з права-наліво, по ходу руху автомобіля, та якого він об`єктивно міг виявити, - несвоєчасно вжив заходи для зменшення швидкості транспортного засобу, аж до повної його зупинки, а, не переконавшись у безпеці, змінив напрямок свого руху ліворуч, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , що спричинило вказані наслідки:

Пішоходу ОСОБА_4 , внаслідок вказаної ДТП, були спричинені тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя у вигляді відкритого перелому середньої і верхньої третини лівої великогомілкової кістки, перелом верхньої третини малогомілкової кістки із зсувом (перелом проксимального метадіафіза великогомілкової кістки без істотного зсуву, перелом середньої третини діафіза великогомілкової кістки із значним зсувом, субкапітальний перелом малогомілкової кістки із зсувом).
Порушення п.п.10.1 та 12.3 Правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходяться у причинному зв`язку з подією та її наслідками.

Обвинувачений в судовому засіданні свою провину визнав в повному обсязі. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним в обвинувальному акті, просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись його поясненнями та розглянути справу відповідно до вимог ст.349 КПК України, просив суворо не карати, він розкаявся, просив застосувати до нього амністію, оскільки він має неповнолітню дитину.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, та проти цього не заперечували учасники судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доведена, його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження. Така категорія злочинів віднесена до злочинів, скоєних з необережності.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, що є злочином невеликої тяжкості, а також відомості які характеризують його особу. Судом враховується, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку лікаря психіатра, нарколога не перебуває, має місце реєстрації, проживання, за місцем проживання характеризується задовільно, має неповнолітню дитину доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно витягу № 8 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 07.07.2018 року ОСОБА_5 не позбавлений батьківських прав стосовно його доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України не установлено.
Відповідно до ч.4 ст. 12 КК України, ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин.
З урахуванням всіх викладених обставин, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є необхідним призначити покарання в межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 286 КК України, з позбавленням права керування транспортними засобами. В судовому засіданні обвинувачений подав суду заяву про застосування до нього амністії, оскільки він має дитину, яка на момент набрання чинності законом про амністію є неповнолітньою. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Законом України «Про застосування амністії в Україні» , амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
06.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. Дія цього 2_22/pravo1/T161810.html?pravo=1" title="Про амністію у 2016 році; нормативно-правовий акт № 1810-VIII від 22.12.2016">Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно. Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 06 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений на момент вчинення злочину , 20.08.2017 року, до набрання Законом України «Про амністію у 2016 році» законної сили, має неповнолітню дитину, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий. Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбаченої Законом України "Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996, ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», - судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась. Тобто, на ОСОБА_5 поширюються вимоги відповідного закону, а тому він підлягає звільненню від відбування основного призначеного покарання.
Запобіжний захід не обирався, судових витрат та речових доказів в провадженні немає, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді ТРЬОХ років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного, за даним вироком, основного покарання у зв`язку із амністією.
Стягнути із засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний номер платника податку НОМЕР_2 , в доход Держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 1104/17 від 01.12.2017 ХНДЕКЦ МВС України у розмірі 1186,44 грн. (одна тисяча сто вісімдесят шість гривень 44 копійок), перерахувавши на: код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011 УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова.
Стягнути із засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний номер платника податку НОМЕР_2 , в доход Держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 1105/17 від 01.12.2017 ХНДЕКЦ МВС України у розмірі 1186,44 грн. (одна тисяча сто вісімдесят шість гривень 44 копійок), перерахувавши на: код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011 УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова.
Вирок може бути оскаржено, з урахуванням ч.2. ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.
Головуючий суддя ОСОБА_1