ЄУН № 387/135/17
Номер провадження по справі 1-кп/387/32/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2018 року смт. Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
із секретарем судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Благодатне, Арбузинського району, Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України, освіта базова загальна середня, неодруженого, утриманців не має, раніше судимого: 26.09.1995 Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч. 4 ст. 81 КК України, кримінальна справа закрита, направлений до спеціальної виправної школи; 20.10.2000 Кіровоградським судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 81, ч.4 ст. 117, ч.2 ст.118 93 п.п. «Ж» , «І» КК України засуджений до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 19.03.2002 Кіровоградським апеляційним судом Кіровоградської області за ч.4 ст. 117, ч. 2 ст.118, ч. 2 ст. 185, ст. 93 п.п "Ж", "І" , ч. 3 ст. 42 КК України до 14 років позбавлення волі, звільнився по відбуттю строку покарання; 17.02.2014 Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі; 17.02.2014 Апеляційним судом Кіровоградської області переглянуто вирок та визначено міру покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ст. 6 ЗУ "Про амністію" строк був скорочений на 1/2 - 1 рік 1 місяць 29 днів, звільнився умовно - достроково 03.04.2015 за ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда, Кіровоградської області з не відбутим терміном покарання 2 місяці 15 днів, судимості в законному порядку не зняті та не погашені, відносно якого захід забезпечення кримінального провадження не застосовувався,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_4
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується за ч.2 ст.185 КК України, у вчиненні таємних викрадень чужого майна (крадіжок), вчинених повторно за таких обставин:
ОСОБА_4 25.01.2016 близько 23 години 00 хвилин, будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, перебував у с.Тишківка, Добровеличківського району, Кіровоградської області по вул.Щорса, де побачивши кабель зв`язку, який перебував на балансі публічного акціонерного товариства "Укртелеком" Кіровоградської філії, та "корзину" на стовпі, яка була низько розміщена над землею, у нього виник умисел на таємне викрадення зазначеного майна щоб в подальшому його продати у вигляді мідного металобрухту. ОСОБА_4 у приблизно в той самий час діючи повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел та переконавшись, що його злочинні дії ніхто не бачить, діючи умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, заліз по стовпу №214 до "корзини" та за допомогою плоскогубців, які були із собою, пережав та відрізав кабель марки ТПП 50x2x0,5 та кабель марки ТПП 30x2x0,5. Після чого ОСОБА_4 зліз із стовпа та зірвав кабеля зв`язку марки ТПП 50x2x0,5 довжиною 70 метрів та марки ТПП 30x2x0,5 довжиною 70 метрів, що кріпилися між стовпами №214, №215, №216. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 заподіяв матеріальних збитків ПАТ "Укртелеком" Кіровоградської філії за викрадення 70 метрів кабелю марки ТПП 50x2x0,5 з розрахунку 82,79 грн. за 1 метр у розмірі 5 795,3 гривень. За викрадення 70 метрів кабелю марки 30x2x0,5 з розрахунку 51,31 грн. за 1 метр заподіяв матеріальних збитків у розмірі 3591,7 гривень. В подальшому з викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядився викраденим на власний розсуд чим заподіяв матеріальних збитків ПАТ "Укртелеком" Кіровоградській філії на загальну суму 9 387 гривень.
ОСОБА_4 05.02.2016 року близько 23 години 00 хвилин, будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, перебував в с. Липняжка, Добровеличківського району, Кіровоградської області по вул. Набережній, куди прийшов з наміром викрадення кабелю зв`язку та подальшого його продажу у вигляді мідного металобрухту. Побачивши кабель зв`язку, який перебуває на балансі публічного акціонерного товариства "Укртелеком" Кіровоградської філії, ОСОБА_4 у приблизно в той самий час діючи повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел та переконавшись, що його злочинні дії ніхто не бачить, діючи умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання заліз до місця кріплень кабелю по стовпу №364 та за допомогою плоскогубців, які були із собою, пережав та відрізав кабель марки ТПП 50x2x0,5 довжиною 96 метрів. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 заподіяв матеріальних збитків ПАТ "Укртелеком" Кіровоградської філії за викрадення 96 метрів кабелю марки ТПП 50x2x0,5 з розрахунку 82,79 грн. за 1 метр у розмірі 7 947,84 гривень, що кріпився між стовпами №364, №365, №366. В подальшому з викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядився викраденим на власний розсуд чим заподіяв матеріальних збитків ПАТ "Укртелеком" Кіровоградській філії на загальну суму 9 387 гривень.
ОСОБА_4 17.02.2016 року близько 23 години 00 хвилин, будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, перебував в с. Липняжка, Добровеличківського району, Кіровоградської області по вул.Луговій, куди прийшов з наміром викрадення кабелю зв`язку та подальшого його продажу у вигляді мідного металобрухту. Побачивши кабель зв`язку, який перебуває на балансі публічного акціонерного товариства "Укртелеком" Кіровоградської філії, ОСОБА_4 у приблизно в той самий час діючи повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел та переконавшись, що його злочинні дії ніхто не бачить, діючи умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання заліз до місця кріплень кабелю по стовпу №371 та за допомогою плоскогубців, які були із собою, пережав та відрізав кабель марки ТПП 50x2x0,5 довжиною 50 метрів. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 заподіяв матеріальних збитків ПАТ "Укртелеком" Кіровоградської філії за викрадення 50 метрів кабелю марки ТПП 50x2x0,5 з розрахунку 82,79 грн. за 1 метр у розмірі 4139,50 гривень, що кріпився між стовпами № 371, №372. В подальшому з викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядився викраденим на власний розсуд чим заподіяв матеріальних збитків ПАТ "Укртелеком" Кіровоградській філії на загальну суму 4139,50 гривень.
ОСОБА_4 20.02.2016 близько 23 години 00 хвилин, будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, перебував в с.Липняжка, Добровеличківського району, Кіровоградської області по вул.Луговій, куди прийшов з наміром викрадення кабелю зв`язку та подальшого його продажу у вигляді мідного металобрухту. Побачивши кабель зв`язку, який перебуває на балансі публічного акціонерного товариства "Укртелеком" Кіровоградської філії, ОСОБА_4 у приблизно в той самий час діючи повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел та переконавшись, що його злочинні дії ніхто не бачить, діючи умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання заліз до місця кріплень кабелю по стовпу №371 та за допомогою плоскогубців, які були із собою, пережав та відрізав кабель марки ТПП 50x2x0,5 довжиною 50 метрів. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 заподіяв матеріальних збитків ПАТ "Укртелеком" Кіровоградської філії за викрадення 50 метрів кабелю марки ТПП 50x2x0,5 з розрахунку 82,79 грн. за 1 метр у розмірі 4139,50 гривень, що кріпився між стовпами № 371, №372. В подальшому з викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядився викраденим на власний розсуд чим заподіяв матеріальних збитків ПАТ "Укртелеком" Кіровоградській філії на загальну суму 4139,50 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнає, надав показання, що він не вчиняв крадіжок в яких він обвинувачується. Також повідомив, що зимою у 2016 -2017 роках він проживав у сестри ОСОБА_7 в с.Піщаний Брід дві зими. Кримінальні правопорушення не вчиняв. Обценьки та рукавиці, які видав працівникам поліції, а також дроти він брав із цукрового заводу в с.Липняжка. Місце де спалював невеличкі шматки проводів він показав працівникам поліції, які ним взяті із території розібраного цукрового заводу. Коли працівники поліції під`їхали до нього вони знали, що він займався металом та пояснили йому, що потрібно щоб він визнав свою вину у зазначених кримінальних правопорушеннях і за це йому нічого не буде. Також працівники поліції купили йому велику пляшку пива, на що обвинувачений погодився. Під час проведення слідчого експерименту, йому працівники поліції взагалі не пропонували захисника та показували як все потрібно робити. Протокол слідчого експеримента він не читав, а лише його підписав.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні надав показання, що він не був свідком подій вчинення кримінальних правопорушень відносно ПАТ "Укртелеком" та обвинуваченого взагалі не знає. Водночас дійсно мали місце викрадення кабелю у селі Липняжка та у с.Тишківка, що підтверджується матеріалами досудового розслідування. Позовні вимоги підтримує повністю, просив їх задовольнити.
Сторона обвинувачення обґрунтовує вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України такими доказами.
Протоколом огляду місця події від 26.01.2016, згідно якого слідчим зазначено, що у с.Тишківка по вул. Щорса, Добровеличківського району, як спускатись до ставка із греблею з правого боку від греблі наявна дерев`яна опора з електричним кабелями № 122. Кабеля в напрямку вул.Кооперативної обрізані, а частина кабелів висить на опорі №122. Інший кінець кабелю знаходився на дерев`яній опорі №121, яка знаходилась з правого боку від початку кабелю (т.1, а.с121).
Протоколом огляду місця події від 08.02.2016, згідно якого слідчим зазначено, що у лівій частині вулиці Леніна в селі Липняжка, Добровеличківського району, Кіровоградської області в напрямку колишнього Цукрового заводу наявні бетонні опори №364, №365, №366, на якому були наявні кабельні лінії зв`язку ПАТ «Укртелеком», де був встановлений відрізок телефонного кабелю марки ТПП 50x2x0,5. При огляді бетонної опори №366 встановлено, що вказаний кабель є відсутнім довжиною 36 метрів. (т1 а.с.129-130)
Протоколом огляду місця події від 27.03.2016, згідно якого слідчим зазначено, що по вул.Пам`яті Героїв біля домоволодіння №27, де проживає ОСОБА_4 , останній добровільно видав речі, які знаходились при ньому, а саме: пару рукавиць коричневого кольору із надписом "GORE-TEX", металеві обценьки. (т.1 а.с.138)
Протоколом огляду місця події від 20.02.2016, згідно якого слідчим зазначено, що в селі Липняжка, Добровеличківського району, Кіровоградської області біля церкви по правому краю дороги знаходяться бетонні опори з номером 61 і з верхнього кінця стовпа висить частина відрізаного ізольованого кабелю чорного кольору марки ТПП 50x2x0,4. Через 50м по вул. Леніна в напрямку сільського будинку культури також на узбіччі дороги знаходиться бетонний стовп №60, де також висить ізольований кабель марки ТПП 50x2x0,4. (т.1 а.с. 144)
Протоколом проведення слідчого експерименту від 20.04.2016 з ілюстрованими фото, згідно якого слідчим проведено відтворення ОСОБА_4 обставин скоєння крадіжок, а саме: 25.01.2016 о 23 годині 00 хвилин обвинувачений перебував в с. Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області по вул. Щорса, звідки між стовпами №214, №215, №216 за допомогою плоскогубців відрізав та викрав кабель марки ТПП 50x2x0,5 близько 70 метрів та марки ТПП 30x2x0,5 близько 70 метрів; 05.02.2016 близько 23 години 00 хвилин обвинувачений перебував в с.Липняжка, Добровеличківського району, Кіровоградської області по вул.Набережній, звідки між стовпами №364, №365, №366 за допомогою плоскогубців відрізав та викрав кабель марки ТПП 50x2x0,5 близько 96 метрів; 17.02.2016 близько 23 години обвинувачений перебував в с. Липняжка, Добровеличківського району, Кіровоградської області по вул. Луговій, звідки між стовпами №371, №372 за допомогою плоскогубців відрізав та викрав кабель марки ТПП 50x2x0,5 близько 50 метрів; 20.02.2016 близько 23 години обвинувачений перебував в с. Липняжка, Добровеличківського району, Кіровоградської області по вул. Луговій, звідки між стовпами №360, №361 за допомогою плоскогубців відрізав та викрав кабель марки ТПП 50x2x0,5 близько 50 метрів. ОСОБА_4 показав в чагарниках на 4-х метровий відрізок кожури кабелю марки ТПП 30x2x0,5, пояснивши, що це кожура від кабеля, який він викрав у с.Тишківка. Далі ОСОБА_4 вказав на територію свого домоволодіння на багаття на яких він обпалював кабеля, а також залишки алюмінієвого дроту, на який кріпився кабель до стального тросу натягнутого між стовпами. Також ОСОБА_4 добровільно видав сокиру за допомогою якої обрубав кабель до землі. (т.1 а.с.145)
Довідкою - розрахунком №84 від 22.02.2016, визначена вартість кабелю станом на 20.02.2016 ТПП 50х2х0,5 - 72,65 грн/1м *50м =3632,50. Вартість викраденого становить - 3632,50 гривень. (т.1 а.с.142)
Згідно з висновком експерта №196 від 23.03.2016, ринкова вартість одного метра телефонного кабелю марки ТПП 50x2x0,5 складає 82 гривні 89 копійок, станом на момент неправомірних дій фізичних осіб у лютому 2016 року. (т.1 а.с132-134)
Згідно з висновком експерта №197 від 23.03.2016, ринкова вартість одного метра телефонного кабелю марки ТПП 50x2x0,5 складає 82 гривні 89 копійок, станом на момент неправомірних дій фізичних осіб у лютому 2016 року. Ринкова вартість одного метра телефонного кабелю марки ТПП 30x2x0,5 становить 51 гривня 31 копійка. (т.1 а.с122-125)
Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №79 від 14.02.2017, ОСОБА_4 в момент скоєння правопорушень на страждав і в даний час не страждає психічним захворюванням, не знаходиться в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України. У відношенні інкримінованих правопорушень ОСОБА_4 необхідно вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує. (т. 1 а.с.156-158)
Свідок ОСОБА_8 , який працює електромонтером ПАТ «Укртелеком», надав в судовому засіданні показання, що з січня по березень 2016 року вчинялася велика кількість крадіжок у селі Липняжка та у селі Тишківка. Пам`ятає, що у січні 2016 році у с.Липняжка біля середньої школи №1 вчинено крадіжку кабеля. Через певний час виявлено крадіжки кабеля, які здійснювалися на залізобетонних опорах висота опор 7 метрів. Кабель на середньому стовпі опускався і кабель із землі обрізався. Характер перерізу кабелю однаковий. У с. Тишківці також мали місце крадіжки кабелю, які здійснювалися у нічний час. Про факти викрадення кабелю зверталися громадяни. Факти крадіжок чітко не пам`ятає. Довжина викрадених кабелів із стовпів була різною. Вказати чи зрізи у Липняжці та Тишківці були однаковими підтвердити не може так як там він не перебував, оскільки є свій електромонтер. Свідком самих крадіжок кабелів він не був.
Свідок ОСОБА_9 надала показання, що вона працювала продавцем продуктового магазину у с. Липняжка де проживав ОСОБА_10 із ОСОБА_11 до приблизно 2015 року. Їй відомо, що ОСОБА_10 не мав постійного місця роботи та заходив як покупець до її магазину. У магазин він приходив купувати цигарки та пиво, деколи брав товар у борг, а подекуди у нього з`являлись кошти . Коли саме у нього з`являлись кошти вона не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_12 надав в судовому засіданні показання, що його сестра ОСОБА_11 спільно проживали із ОСОБА_4 та проживали у 2016 році. Весною 2016 року (дати не пам`ятає) близько 18 години ОСОБА_4 проживав за місцем проживання його сестри у АДРЕСА_2 та бачив як ОСОБА_4 позаду хати спалював клубок кабелів. Що це за кабеля він не запитував. Свідку відомо, що ОСОБА_4 спалював ці кабеля щоб в подальшому їх здавати як металобрухт.
Захисник обвинуваченого заявила в судовому засіданні клопотання про визнання недопустимими усіх доказів так як їй як захиснику не відкривалися матеріали кримінального провадження, а її підпис у розписці підроблений. Також протокол проведення слідчого експерименту від 20.04.2016 є недопустимим доказом, мотивуючи тим, що слідча дія проведена за її відсутності, а зі слів її підзахисного, останнього працівники поліції змусили відтворювати події та обставини справи шляхом надання йому вказівок як відтворювати дані обставини.
В судовому засіданні з`ясовано, що зазначена слідча дія проводилась за відсутності захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , яка була призначена із центру вторинної допомоги 26 березня 2016 року, що підтверджено відповідним дорученням (а.с.16). Також відповідно до постанови слідчого про доручення призначити захисника від 26.03.2016, захисник призначений регіональним центром з надання безоплатної вторинної допомоги у Кіровоградській області в обов`язковому порядку у зв`язку із тим, що обвинувачений перебуває на обліку у лікаря нарколога.
Суд зазначає, що пункт 3 ч. 2 ст.87 КПК України, передбачено визнання доказів недопустимими у разі порушення права особи на захист, яке включає в себе права, які підозрюваний і обвинувачений можуть реалізовувати власними діями. Такі права передбачені п.п.1 - 6 ч. 4 та ч. 3 ст. 42 КПК України.
У ч. 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
В аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення на всіх стадіях кримінального провадження має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.
Як визначив Європейський суд з прав людини у справі "Замфереско проти України", в тих справах, коли викривальні показання особи, отримані під час допиту правоохоронними органами без доступу до захисника, використовуватимуться з метою її засудження, право на захист буде непоправно порушено.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Яременко проти України" (п. 88 рішення від 12 червня 2008 року) відмова від захисника, зроблена обвинуваченим без участі захисника під тиском працівників міліції, розцінена Судом як очевидна відсутність законних підстав для усунення захисника, що викликала серйозні питання стосовно справедливості процесу загалом, а тому й порушення ч. 3 (с) ст. 6 Конвенції.
Наведені положення ч. 2 ст. 54 КПК України, Конвенції та практика Європейського суду, що відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються при розгляді справ як джерело права, враховуються судом та проводячи певну аналогію із слідчою дією - слідчим експериментом за участі обвинуваченого, останній розповів та показав за відсутності захисника викривальні пояснення, які носять сумнівний характер так як він пояснив слідчим марку та довжину кабелів, які викрадав у різний час і в різних місцях із зазначенням номерів стовпів де висів кабель. Також суд з метою підтвердження або спростування обставин на які вказував захисник неодноразово викликав в судове засідання для допиту понятих у слідчому експерименті ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також покладав забезпечення доставлення у судове засідання свідків на прокурора, який заявив клопотання про їх допит. Відповідно до письмових пояснень осіб ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які проживають за зазначеними адресами свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що дані особи за даними адресами не проживають та не проживали. Зазначених свідків не можливо доставити до приміщення суду. Також поштові конверти, які направлені на адреси свідків поверталися із відміткою "за зазначеною адресою не проживає". Будь-які інші відомості щодо місця знаходження свідків, стороною обвинувачення суду не надано. Враховуючи зазначене прокурор відмовилась від допиту свідків у зв`язку із неможливістю з`ясування їх місця знаходження, яку суд прийняв.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що слідчий провів слідчий експеримент із порушенням вимог статтей КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду не забезпечивши право ОСОБА_4 на захист.
Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно зі ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст. 7 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) віднесено до загальних засад кримінального провадження.
Стаття 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 Конституції України закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.
У ст. 20 КПК, що розкриває зміст забезпечення права на захист як загальної засади кримінального провадження, закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення; право збирати і подавати докази; брати особисту участь у кримінальному провадженні; користуватись правовою допомогою захисника; реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК.
Відповідно до положень ст. 48 КПК захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані надати затриманій особі чи особі, яка тримається під вартою, допомогу у встановленні зв`язку із захисником або особами, які можуть запросити захисника, а також надати можливість використати засоби зв`язку для запрошення захисника.
Крім того, право на захист захисника забезпечується, зокрема, нормами КПК, які регламентують обов`язкову участь захисника у кримінальному провадженні (ст. 49, 52 КПК), визнання недопустимими доказів, отриманих внаслідок порушення права особи на захист (ст. 87 КПК), особливості реалізації права на відмову від захисника (ст. 54 КПК), можливість підготовки до захисту від нового (ст. 338 КПК) або від додаткового обвинувачення (ст. 339 КПК), здійснення судового провадження за відсутності захисника як підставу для скасування судового рішення (п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК). При цьому наявність захисника у судовому провадженні не може саме по собі відновити порушене право на захист.
При вирішенні питання про процесуальні наслідки порушення права особи на захист суд керується положеннями, закріпленими у ст. 87 КПК, відповідно до ч. 1 якої недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. При цьому ч. 2 аналізованої норми передбачає, що одним із діянь, у разі існування яких суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, є, зокрема, порушення права особи на захист.
Суд також враховує практику ЄСПЛ щодо впливу обмеження прав підозрюваного на захист під час досудового розслідування на розгляд під час судового провадження. Зокрема, в п. 57 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 2010 року у справі «Леонід Лазаренко проти України» ЄСПЛ в обґрунтування порушення п. 1 ст. 6 у поєднанні з підп. «с» п. 3 ст. 6 Конвенції зазначив, що «національні суди проігнорували обмеження права заявника на захист під час первісної стадії попри те, що заявник зазначав про це у касаційній скарзі до Верховного Суду України, та те, що відповідно до національного законодавства воно становило істотне порушення кримінально-процесуального закону, яке передбачало скасування вироку. Цей недолік не міг бути виправлений ані юридичною допомогою, наданою заявнику пізніше, ані змагальним характером подальшого провадження (п. 58 рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Салдуз проти Туреччини»; пункти 3941 рішення ЄСПЛ від 31 березня 2009 року у справі «Плонка проти Польщі»).
Також у рішенні ЄСПЛ від 15 листопада 2012 року у справі «Гриненко проти України» цей суд констатував порушення п. 1 та підп. «с» п. 3 ст. 6 Конвенції в зв`язку з тим, що заявнику не було забезпечено право на захист за таких фактичних обставин: «незважаючи на те, що заявнику було призначено двох захисників, його було неодноразово допитано виключно в присутності захисника, якого йому було призначено слідчими органами. При цьому не було жодних підтверджень того, що захисник, якого запросив батько заявника, був належним чином повідомлений про такі слідчі дії».
Враховуючи вищезазначене, відповідно до ст. 87 КПК України протокол проведення слідчого експерименту від 20.04.2016 є недопустимим доказом у справі. Також суд вичерпав можливості перевірити правомірність проведення слідчого експерименту шляхом допиту понятих так як суду невідоме місце їх знаходження.
Суд зазначає, що протоколом огляду місця події від 27.03.2016, згідно якого у ОСОБА_4 вилучено пару рукавиць із надписом "GORE-TEX", металеві обценьки, - жодним чином не доводять винуватості ОСОБА_4 в інкримінованих йому злочинах.
Крім того суд не приймає до уваги доводи захисника про недопустимість усіх доказів у зв`язку із підробленням розписки про відкриття їй матеріалів кримінального провадження, так як суду не надано належних та допустимих доказів цих обставин.
Проаналізувавши в сукупності всі докази досліджені в судовому засіданні по даному кримінальному провадженню, суд враховує положення презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини за ст.17 КПК України, а саме, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Відповідно положення ст.62 Конституції України та положення ст.5 «Право на свободу та особисту недоторканість» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно виправдати за епізодами вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2ст.185 КК України із-за недоведеності, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим. Інших доказів, які б доводили вину ОСОБА_4 суду не надано.
Тому суд вважає за необхідне ОСОБА_4 виправдати в обвинуваченні вчинення ним злочинів інкримінованих за частиною 2 ст. 185 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, а саме за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.
ОСОБА_4 та його представник щодо позовних вимог заперечували мотивуючи тим, що кримінальні правопорушення обвинувачений не вчиняв.
У зв`язку з недоведеністю вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі вимог ч.3 ст.129 КПК України цивільний позов публічного акціонерного товариства "Укртелеком" необхідно залишити без розгляду.
Доля речових доказів має бути вирішена в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод ст.ст. 17, 100, 124, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185 КК України та виправдати за недоведеністю їх вчинення.
Цивільний позов публічного акціонерного товариства "Укртелеком" до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди залишити без розгляду .
Речові докази: металеві обценьки, 4 метра кожуха кабеля марки ТПП 30х2х0,5, сокира господарська, частини алюмінієвого дроту, які передані до камери зберігання речових доказів Добровеличківського ВП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити після набрання вироком законної сили.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_17