Справа №127/742/14-к
Провадження №1-кп/127/1198/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених

ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Вінниці кримінальне провадження № 0007170 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України.

Враховуючи, що у обвинувачених закінчується строк дії запобіжного заходу, судом поставлено на обговорення питання про доцільність продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу.
Прокурор просив продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою, зазначивши, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали, запобіжний захід відносно обвинувачених обраний правильно, підстав для його зміни, скасування немає, оскільки останні обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, можуть переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, а отже підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим не має, а обраний запобіжний захід є обґрунтований.
Захисник обвинувачених заперечила проти продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, зазначила, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором недоведені. Просила змінити на особисте зобов`язання, для надання обвинуваченим можливості розрахуватися з потерпілими. Також зазначила, що обвинувачені мають постійне місце проживання в м. Вінниці, довгий час перебувають під вартою, намірів ухилятися від суду та впливати на потерпілих не мають.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти продовження йому строку тримання під вартою, зазначив, що намірів ухилятися від суду не має, має постійне місце проживання в м. Вінниці, просив змінити міру запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти продовження йому строку тримання під вартою.

Потерпілі щодо продовження строку тримання обвинувачених під вартою, поклались на розсуд суду.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, із урахуванням відомостей, які надійшли від обвинувачених, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, ні він, ні його захисник не навели суду підстав для зміни, скасування запобіжного заходу. Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, може переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам. Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого перебування під вартою, до суду не надходило.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України суд відмовляє у застосуванні запобіжного засобу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, суд має право застосовувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотання, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги положення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків утримання під вартою» № 4 від 25.04.2003, взяття під варту є найбільш суровим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявних підстав вважати, що інші (менш сурові) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості та під час досудового розслідування ухвалою суду відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого була неодноразово продовжена. Обвинувачений довгий час знаходиться під вартою, характеризується позитивно, раніше не судимий, зобов`язується з`являтися в судові засідання, не перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженн.

Суд також враховує те, що органами державного обвинувачення не зазначено достатніх даних які підтверджують, що обвинувачений буде ухилятись від судового провадження, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні чи продовжувати злочинну діяльність. Крім того, прокурор не довів, що встановлені під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризику або ризикам.

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку що суду не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у разі не продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому суд вважає, що застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, зможе забезпечити запобіганню ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України та зобов`язати останнього: прибувати до суду у визначений час, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, навчання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до останнього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу з утримання під вартою на особисте зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України та зобов`язати обвинуваченого: прибувати до суду у визначений час, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та перебування.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у відповідності до ч. 2 ст. 179 КПК України в разі невиконання покладених на нього обов`язків до останнього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти з зали суду.

Строк дії ухвали 60 діб до 24.11.2018 включно.

Копію ухвали направити начальнику державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» та Вінницької місцевої прокуратури, для відома та виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Вінницької місцевої прокуратури.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: