Провадження № 1-КП/200/580/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0001188, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, офіційно не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26.01.2017 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. Звільнений по відбуттю строку покарання із залу суду,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0001188 відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.187 КК України.

У судовому засіданні прокурор вважала за доцільне продовжити відносно ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ним скоєно тяжкий корисливий злочин, він ніде офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про те, що обвинувачений може в подальшому переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення та перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином.

Просила відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки прокурором не надано документального підтвердження, що він буде ухилятися від суду, а також перешкоджати розгляд справи.

Захисник також просив відмовити в клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід - домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження з приводу клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого строком на 60 днів, суд приходить до висновку щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, при цьому вважаю за необхідне відмовити в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, з наступних підстав.

Так, частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено.

Станом на 23 липня 2018 року, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 24 серпня 2018 року, судовий розгляд кримінального провадження триває, не допитані потерпілий, свідки, не досліджені письмові докази, а наступна дата судового засідання буде призначена поза межами строку дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

При цьому, при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, й перешкоджати здійсненню кримінального провадження.

Суд вважає, що вказані ризики, на цей час не зменшилися, є реальними та продовжують існувати, з наступних підстав.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого корисливого злочину, вчиненого із застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3-х до 7-ми років.

Тобто, суд вважає, що суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_5 та серйозність висунутого йому обвинувачення, дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і домашній арешт, не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.
Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, тобто немає офіційного доходу, міцних соціальних зв`язків не має, раніше судимий, а також, враховуючи стадію судового провадження, коли обвинувачений, потерпілий та свідки по справі не допитані, докази сторонами кримінального провадження судом не досліджувалися, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зв`язку із чим підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу також відсутні.

Таким чином, суд вважає встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого, а обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт у визначений час, задоволенню не підлягає, оскільки їх доводи не свідчать про наявність у обвинуваченого перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості переховуватися від суду, здійснення впливу на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати здійсненню кримінального провадження, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, при цьому судом враховано тяжкість інкримінованого злочину, відсутність належних гарантій та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду.

На підставі викладеного суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою на домашній арешт та вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст.176-177, 183-184, 193-194, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - задовольнити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.09.2018 року, включно.

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1