Провадження по справі № 1кс/4629/18
У Х В А Л А

25 липня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0003286, -

В С Т А Н О В И Л А :
До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність начальника слідчого відділу ОСОБА_5 , яка полягає у тому, що не було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0003286 від 09.08.2017 року.

Свою скаргу заявник мотивував тим, що слідчим відділом Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, в якому він визнаний потерпілим. На його думку розслідування належним чином не проводиться і до цього часу ОСОБА_6 не вручено повідомлення про підозру, вказана особа не притягнута до кримінальної відповідальності.

Заявник просить визнати бездіяльність начальника слідчого відділу ОСОБА_5 та зобов`язати відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України вручити ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні злочину на підставі доказів, що маються.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав викладені у скарзі вимоги, обґрунтовуючи їх тим, що з дня внесення відомостей про злочин до ЄРДР слідчим не було проведено слідчих (розшукових) дій, які передбачені вимогами КПК України, у зв`язку з чим до кримінальної відповідальності до цього часу винна особа не притягнута. Така бездіяльність слідчого порушує його права як потерпілого у кримінальному провадженні.

Прокурор вважав вимоги заявника такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

В Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» Верховний Суд України зробив висновок, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, зазначив Верховний Суд України, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

З огляду на те, що в ряді випадків скарги подавались у зв`язку з бездіяльністю, яка не є предметом оскарження відповідно до ст. 303 КПК, ВСУ визнав правильною практику слідчих суддів про відмову у відкритті провадження за скаргами, зумовленими відмовою прокурора у задоволенні клопотання про продовження досудового розслідування, щодо перекваліфікації кримінального правопорушення, стосовно якого здійснюється кримінальне провадження, щодо повернення цивільного позову у кримінальному провадженні, щодо невручення особі повідомлення про підозру, щодо відмови слідчим у закритті кримінального провадження, тощо.

Разом з тим, у виконання ухвали Апеляційного суду Одеської області від 05.07.2018 року слідчим суддею розглядається скарга ОСОБА_4 щодо невручення особі повідомлення про підозру.

Пінктом 14 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що притягнення до кримінальної відповідальності є стадією кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий органу досудового розслідування відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому він, здійснюючи свої повноваження є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Як визначено ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбаченого цим Кодексом запобіжних заходів; 3) за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 277 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Таким чином, наведені норми КПК України визначають, серед іншого, що повідомлення про підозру є процесуальною дією у кримінальному провадженні, яка може бути здійснена слідчим не самостійно, а лише за обов`язковим погодженням з прокурором і лише за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Тобто, рішення щодо повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні злочину (як про те заявляє ОСОБА_4 ) може бути прийняте слідчим за погодженням з прокурором за наявності для цього доказів.

Прийняття рішення про достатність зібраних доказів для здійснення особі повідомлення про підозру у вчиненні злочину приймається виключно слідчим і прокурором. Інші особи, в тому числі і потерпілий, таких повноважень не мають, як не мають і повноважень втручатися в процесуальну діяльність слідчого, прокурора (ч. 5 ст. 40 КПК України). Так, ч. 1 ст. 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор (в інших випадках - слідчий суддя, суд) за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, будь-які особи, учасники кримінального провадження не мають повноважень впливати на слідчого, прокурора з метою надання слідчим, прокурором доказам певної, бажаної цією особою оцінки і притягнення до кримінальної відповідальності іншої особи.

Крім того, така процесуальна дія, як повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не відноситься до тих процесуальних дій, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Разом з тим, як вже було зазначено в ухвалі вище, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Виходячи з викладеного, вважаю, що скарга ОСОБА_4 в частині зобов`язання начальника слідчого відділу вручити повідомлення про підозру певній особі не підлягає задоволенню.

Крім того, рішення слідчого судді за результатами розгляду скарги обмежено тими вимогами, які викладені у ч. 2 ст. 307 КПК України. Так, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Виходячи з вказаних положень Закону, слідчий суддя не уповноважений на прийняття іншого рішення, про яке просить заявник, а саме про визнання бездіяльності. Тому в частині вимог про визнання бездіяльності органу досудового розслідування скарга також не підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя заходить слушними доводи ОСОБА_4 про можливе порушення розумних строків слідчим під час досудового розслідування у справі. Тому вважає за необхідне роз`яснити заявнику положення ст. 308 КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А :
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0003286.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 1 ст. 308 КПК України потерпілий має право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1