ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2018 м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ;
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 521/16470/18-к відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Слобідка Кодимського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- вироком Котовського районного суду Одеської області від 10.04.2014 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців:
- вироком Кодимського районного суду Одеської області від 03.02.2015 за ч. 1 ст.309, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

10 вересня 2018 року, приблизно о 14 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «Сільпо-Фуд», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова. 51, шляхом вільного доступу взяв з полиці вітрини, що розташована у кондитерському відділі магазину, 6 плиток молочного шоколаду, торгівельної марки «Корона Макс Фан. мармелад-печиво-карамель», вагою 160 грамів кожна плитка, вартістю 32 гривні 57 копійок за одиницю.
Далі, знаходячись у вищевказаному відділі магазину ОСОБА_5 , маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, помістив вищезазначені плитки шоколаду за пояс штанів, які знаходились на ньому.
Надалі, ОСОБА_5 не розрахувавшись за вказаний вище товар на касі магазину, пройшов повз касову зону та лінію контролю, після чого намагався покинути місце скоєння злочину, тим самим таємно викрасти вищезазначене майно і спричинити ТОВ «Сільпо-Фуд», майнову шкоду на загальну суму 195 гривень 42 копійки, однак довести свій злочинний намір до кінця не зміг по незалежним від його волі обставинам, оскільки був зупинений співробітником служби охорони магазину при виході з нього.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, обвинувачений надав покази, які співвідносяться з обставинами вчинення злочину, викладеними в обвинувальному акті.
Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, у тому числі і положення про позбавлення учасників судового провадження права оскарження обставин справи, які ніким не оспорюються у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України за ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні ОСОБА_5 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, зазначеними в ст.ст. 50, 65 КК України.
Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого в скоєні злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 суд визнає рецидив злочинів.
Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_5 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.
При вирішенні питання щодо речових доказів, суд враховує положення ст. 100 КПК України.
Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп.2 п.4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, в тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне, обрати відносно ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, запобіжний заход у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього зобов`язання.
Згідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою ОСОБА_6 покласти на орган з питань пробації за місцем фактичного проживання обвинуваченого.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в період з 22 годин до 06 години наступного дня.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Речові докази вважати повернутими їх власнику.
На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_8