Справа № 308/8851/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження № 11-кп/777638/17 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 поданої в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.10.2017.

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 19.05.2016 на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Згідно ухвали суду, вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 19.05.2016 ОСОБА_6 , визнано винним та призначено за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України покарання у виді трьох років шість місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.

08.09.2017 захисник - адвокат ОСОБА_7 , подав до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 19.05.2016, на підставі п. «в» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Прийнявши рішення про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника адвоката, суд першої інстанції врахував п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», відповідно до вимог якого амністія не застосовується до осіб, яких засудженого за злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, тобто за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду від 24.10.2017 скасувати, постановити нову, якою задовольнити його клопотання подане в інтересах засудженого та звільнити від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , на підставі п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» та ч. 1 ст. 86 КК України. Уважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків фактичним обставинам справи. Зазначає, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_6 вчинене з необережності, а злочин за ч. 1 ст. 135 КК України, не є тяжким. Засуджений ОСОБА_6 є батьком і має на утриманні одну малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-2-

про що свідчить свідоцтво про народження, довідка Приборжавської сільської ради та свідоцтво про одруження. Відповідно до особової справи з УВП №9, засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання не мав жодних стягнень, позитивно зарекомендував себе, працьовитий та старанний, всі обов`язки, покладені на нього адміністрацією установи виконує якісно, тобто став на шлях виправлення та перевиховання, щиро розкаюється у вчинених кримінальних правопорушеннях.

В запереченні на апеляційну скаргу, прокурор вказує на законність ухвали суду від 24.10.2017, оскільки така ґрунтується на положеннях чинного закону, а подану апеляційну скаргу уважає необґрунтованою. Злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України відноситься до тяжких діянь, що виключає можливість застосування до ОСОБА_6 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 , які підтримали доводи поданої апеляційної скарги, промову прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

З матеріалів судового провадження вбачається, що згідно вироку Іршавського районного суду Закарпатської області від 19.05.2016 ОСОБА_6 , визнаний винним в тому, що 18.01.2016, близько 18 год. в порушення вимог п. п. 1.3, 1.4, 1.5, 2.3 «б», 2.3. «д», 2.9 «а», 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, керуючи у стані алкогольного сп`яніння технічно справним автомобілем «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в межах населеного пункту с. Приборжавське по вул. Центральній у напрямку с. Луково Іршавського району, виїхав на смугу зустрічного руху, проявив неуважність, не забезпечив безпеку дорожнього руху в результаті чого допустив зіткнення з велосипедом марки «Дорожник Люкс», на якому в зустрічному напрямку по своїй полосі руху їхав ОСОБА_9 .. В результаті дорожньо транспортної пригоди потерпілий отримав різного роду легкі тілесні ушкодження, а також тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритого багато уламкового перелому обох кісток лівої гомілки. Відразу після вчинення наїзду, ОСОБА_6 поставивши потерпілого в небезпечний для його життя стан, завідомо залишив без допомоги потерпілого, який перебував в небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження.
Законність та обґрунтованість вказаного вироку суду, також було встановлено ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 15.09.2016.
З врахуванням наведеного, обставин кримінального провадження та вимог законодавства, доводи апеляційної скарги захисника - адвоката щодо можливості звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», апеляційний суд відхиляє.
Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» N 392/96-ВР від 01.10.1996 амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

-3-

Відповідно до ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Згідно вимог ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22.12.2016, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Захисник - адвокат ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання засудженого ОСОБА_6 на підставі ч. ч. 1-3 ст. 86 КК України та п «в » ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», як такого, що має на утриманні малолітнього сина.
Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що ОСОБА_6 не підлягає звільненню від відбування покарання згідно Закону України «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що входить до переліку осіб, амністія щодо яких не застосовується.

Так, відповідно до п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб засуджених за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, вчинене особою у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_11 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за порушення правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження, вчинене особою у стані алкогольного сп`яніння, тобто амністія щодо нього на підставі п. «е»» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» до останнього не може бути застосована.

З врахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги захисника - адвоката щодо незаконності ухвали суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 колегія суддів відхиляє, як такі, що не відповідають матеріалам судового провадження та суперечать нормам законодавства України, зокрема п. «е» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році.

Апеляційний суд при розгляді апеляційної скарги не виявив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування судового рішення й призначення нового розгляду суді першої інстанції, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга безпідставною й такою, що не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 подану в інтересах засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.10.2017, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо ОСОБА_6 без змін.

-4-

На ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: