Справа № 289/774/18
Номер провадження 1-кп/289/120/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000170 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2018 близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні будинку ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність вчинюваних дій, таємно викрав з приміщення кухні електроплитку «Леміра», вартістю 425,00 грн., що належить ОСОБА_6 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 425,00 грн..

Обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе визнав повністю і підтвердив факт вчинення злочину при викладених вище обставинах. Зазначив, що щиро кається у вчиненому та просить суд його суворо не карати.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини його вина підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_6 , яка під присягою надала показання, аналогічні викладеним вище обставинам. Щодо призначеного покарання на суворому покаранні не наполягала, вважає доцільним призначити таке покарання, щоб він попрацював на благо села.

Враховуючи покази обвинуваченого ОСОБА_5 , прокурор заявив клопотання про зміну обсягу досліджуваних доказів, не викликати для допиту свідків, дослідити матеріали, які характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора.

Суд, керуючись ч.ч 2, 3 ст. 349 КПК України, клопотання прокурора задовольнив та переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за викладеним фактом за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , при цьому встановлено, що він: в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості; офіційно не працевлаштований; за місцем реєстрації на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; за місцем проживання надана формальна характеристика; на утриманні нікого не має. Згідно досудової доповіді стосовно ОСОБА_5 оцінка ризику вчинення повторного правопорушення та ризик небезпеки для суспільства визначено високий, в зв`язку з чим уповноважений орган з питань пробації вважає, що обвинувачений не має можливості виправлення без позбавлення чи обмеження волі на певний строк.

В суді ОСОБА_5 щиро розкаявся, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючою покарання обставиною.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

При призначені покарання суд враховує ступінь тяжкості - злочин є злочином середньої тяжкості, та громадську небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, однак, мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Суд також враховує наявність як пом`якшуючої, так і обтяжуючої покарання обставин, бере до уваги думку прокурора та потерпілої, яка не наполягає на суворій мірі покарання, майно потерпілій повернуто, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, критичне ставлення обвинуваченого до скоєного, тому суд дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

З огляду на відсутність у обвинуваченого об`єктивних джерел для оплати штрафу, покарання йому необхідно призначити у вигляді громадських робіт, для чого не встановлено передбачених ч. 3 ст. 56 КК України перепон, вважаючи саме таке покарання є необхідним і достатнім в якості кари за вчинене, для виправлення та попередження нових злочинів.

Застосування більш суворих розмірів покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченого, суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.

Цивільний позов у справі заявлено не було. Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369-378 КПК України, ч. 1 ст. 185 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 160 годин.
Речові докази: електроплитку «Леміра», що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 - залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1

"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)