Провадження № 1-кс/344/5570/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Івано-Франківського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0003001,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що 11.08.2018 до чергової частини надійшов рапорт від поліцейського взводу №1, роти №2 БУПП в Івано-Франківській області рядового поліції, ОСОБА_6 , про те, що 11.08.2018 патрулюючи в складі екіпажу Ясень 117, близько 11.45 год. на перехресті вул. Хоткевича та вул. Миру у м. Івано-Франківську, за порушення ПДР зупинено автомобіль марки BMW X3 реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, чорного кольору, під керуванням гр. ОСОБА_7 .

При перевірці реєстраційних документів встановлено, що у водія відсутній страховий поліс на автомобіль, а також встановлено, що під вітровим склом відсутній повторювач ідентифікаційного номера кузова.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 від 12.11.2014 року, автомобіль марки BMW X3 реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, даним автомобілем користувався гр. ОСОБА_7 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 .

11 серпня 2018 року у ході огляду місця події вилучено легковий автомобіль марки BMW X3 реєстраційний номер НОМЕР_1 . Оглядом автомобіля встановлено, що під вітровим склом відсутній повторювач ідентифікаційного номера кузова.

11 серпня 2018 року автомобіль BMW X3 реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номером НОМЕР_2 визнано речовими доказами. Автомобіль марки BMW X3 реєстраційний номер НОМЕР_1 після вилучення зберігається на території Івано-Франківського ВП, а свідоцтво про реєстрацію вище вказаного автомобіля зберігається при матеріалах кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчим зазначається, що підставою накладення арешту на вказане майно є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Як вбачається із матеріалів клопотання, метою накладення арешту на автомобіль марки BMW X3 реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серією та номером НОМЕР_2 є збереження речових доказів.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив таке задоволити.

Адвокат в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення даного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Отже з метою збереження речових доказів вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номером НОМЕР_2 та на транспортний засіб, а саме: автомобіль марки BMW X3 реєстраційний номер НОМЕР_1 яким користувався ОСОБА_7 , що проживає за адресою АДРЕСА_2 та який вилучений під час огляду місця події 11.08.2018 до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1