Справа № 414/358/17
Провадження № 11-кп/782/114/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Луганської області у м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційні скарги першого заступника прокурора Луганської області ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_6 на вирок Кремінського районного суду Луганської області від 9 лютого 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком визнано винним ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.369 КК України та призначено йому остаточне покарання на підставі ст.71 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.
Відповідно до обставин, встановлених судом першої інстанції, наприкінці листопада 2015 року приблизно о 10 год. ОСОБА_7 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розпивав спиртні напої, коли в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 за допомогою раніше взятого з дому молотка пошкодив навісний замок вхідних дверей зазначеного будинку та проник всередину, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_9 , а саме п`ять пічних плит розміром 20х60 см, вартість яких згідно з висновком експерта № 34 від 23.01.2017 складає 650 грн., після цього залишив місце злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
На початку грудня 2016 року приблизно о 19 год. ОСОБА_7 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розпивав спиртні напої, коли в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . З цією метою ОСОБА_7 прибув до вищевказаного будинку, і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, за допомогою раніше взятого з дому молотка пошкодив навісний замок вхідних дверей зазначеного будинку та проник всередину, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_10 , а саме: телевізор марки «LG» моделі CF-21 F30K, вартість якого згідно з висновком експерта № 35 від 23.01.2017 складає 1750 грн; чотири пічні плити розміром 90х20 см, вартість яких згідно з висновком експерта № 35 від 23.01.2017 складає 650 грн, заволодівши майном всього на суму 2400 грн. Після цього ОСОБА_7 залишив місце злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
У вересні 2016 року у ОСОБА_7 повторно виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, реалізуючи який, він вирушив до околиці с. Червонопопівка Кремінського району Луганської області, де на березі річки Красна знайшов та зірвав дикорослі рослини коноплі, своїми діями здійснивши незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту, після чого приніс їх за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив сушитися. Після того, як рослини коноплі висохли, ОСОБА_7 подрібнив їх долонями рук і залишив зберігатися за вказаною адресою, здійснивши незаконне зберігання та виготовлення наркотичного засобу без мети збуту.
1 лютого 2017 року в районі магазину «Продукти», що розташований по вул. Шевченка у с. Піщане Кремінського району Луганської області, під час складення адміністративного протоколу за ч. 3 ст. 178 КУпАП та проведення особистого огляду ОСОБА_7 , працівниками поліції у присутності понятих було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № 19/113/8-2/136е від 16.02.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого у перерахунку на суху речовину склала 27,61 грамів.
23 лютого 2017 року приблизно об 11:15 год. ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, спрямований на пропозицію неправомірної вигоди старшому дільничному офіцеру поліції сектору превенції Кремінського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_11 за не притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, з використанням наданого ОСОБА_11 службового становища, прийшов у приміщення Кремінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Луганській області, що розташований за адресою: Луганська область, м. Кремінна, пл. Кооперативна, 12.
Реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у приміщенні Кремінського ВП ГУНП за вказаною адресою, ОСОБА_7 попросив зустрітися зі старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Кремінського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_11 , який в цей час здійснював прийом громадян у кабінеті прийому громадян, що розташований у приміщенні Кремінського відділу поліції на першому поверсі.
Пройшовши до вказаного кабінету, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на пропозицію неправомірної вигоди службовій особі за вчинення нею в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, запропонував ОСОБА_11 неправомірну вигоду в розмірі 1000 гривень за сприяння у вирішенні питання про не притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України.
Першим заступником прокурора Луганської області ОСОБА_8 на вирок Кремінського районного суду Луганської області від 9 лютого 2018 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій він просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий вирок яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Прокурор посилається на те, що суд першої інстанції не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та через незначний проміжок часу після попереднього засудження вчинив низку злочинів, а тому призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Крім того, судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій вона просить оскаржуваний вирок змінити, значно знизивши йому міру покарання.
Адвокат посилається на те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував пом`якшуючу обставину щире каяття, сприяння розкриттю злочинів, тяжкість скоєного ОСОБА_7 правопорушень є невеликою, та те, що ніхто з потерпілих не наполягав для ОСОБА_7 суворого покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги адвоката, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та підтримав апеляційну скаргу адвоката, захисника обвинуваченого ОСОБА_6 яка також заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора та наполягала на задоволенні її апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.369 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджені дослідженими судом доказами, які правильно оцінені та обґрунтовано покладені судом в основу вироку. В цій частині вирок не оскаржується.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про допущене судом першої інстанції неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, то ці доводи є обґрунтованими, з огляду на наступне.

Будучи засудженим 18 січня 2018 року Кремінським районним судом Луганської області за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України у листопаді 2015 року та вересні 2016 року, тобто до постановлення попереднього вироку.

У лютому 2017 року, тобто після постановления попереднього вироку, ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 369 КК України.

Згідно з абз. 6 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003р., коли після постановления вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановления першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановления першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановления першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.
Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003р., визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку).
Зазначених вимог суд першої інстанції не дотримався.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 неодноразово був засуджений за скоєння злочинів, в тому числі за корисливі кримінальні правопорушення.

Згідно з ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Тому в даному випадку, відповідно до вимог ст. ст.413, 420 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тоб то необхідність застосування більш суворого покарання, що, як правильно вказує прокурор, потягло за собою неправильне призначення покарання, є підставою для скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання і ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції.

При ухваленні вироку в цій частині колегія суддів відповідно до вимог ст.65 КК України враховує, що ОСОБА_7 вчинив умисний злочин середньої тяжкості та умисний тяжкий злочин, конкретні обставини їх вчинення, про що зазначено раніше, особу винного, зокрема, наявність у нього судимостей.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого, обставини, що обтяжують покарання, судом апеляційної інстанції враховується вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину, про що вірно зазначено у вироку суду першої інстанції.

А тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому більш суворого покарання у виді позбавлення волі чим, визначеному судом першої інстанції.

Саме таке покарання, яке полягає в ізоляції та поміщенні ОСОБА_7 до кримінально-виконавчої установи закритого типу, буде відповідати вимогам ст.65 КК України за своїм видом та буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 404, 407, 409, 413, 414, 420 КПК України колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити в повному обсязі. В задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 відмовити.
Вирок Кремінського районного суду Луганської області від 9 лютого 2018 року стосовно ОСОБА_7 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 369 КК України скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити покарання:
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним за вироком Кремінського районного суду Луганської області від 18 січня 2017 року, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
За ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
За ч. 1 ст. 369 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кремінського районного суду Луганської області від 18 січня 2017 року та призначити ОСОБА_7 до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.
Відповідно до ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України у строк призначеного ОСОБА_7 покарання зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком, а саме період з 13 липня 2017 року по 13 жовтня 2017 року
Згідно з вимогами ст. 72 КК України у строк відбування ОСОБА_7 покарання необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 9 лютого 2018 року до набрання вироком законної сил, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _______________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2