Справа № 344/8648/18
Провадження № 1-кс/344/3700/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000254 від 20.04.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст. 189 КК У країни, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що Слідчим відділом Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000254 від 20.04.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.З ст. 189 КК України, за фактами вимагання грошових коштів вчинених на території Івано-Франківської області. В межах кримінального провадження повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст. 189 КК України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ..

В межах досудового розслідування, за фактом вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 встановлено, що 16.04.2018 о 20:00 год., ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом на незаконне заволодіння чужим майном, на автомобілі «AUDI A8» д.н.з. НОМЕР_1 прибули до будинку по АДРЕСА_1 , де погрожуючи застосуванням насильства, вимагали передачі грошових коштів у сумі 10000 (десять тисяч) доларів США у потерпілого ОСОБА_10 як повернення неіснуючого боргу перед ОСОБА_11 .

Того ж вечора ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в підтвердження реальності своєї вимоги, умисно незаконно заволоділи автомобілем «Mercedes-Benz» реєстраційний номерний знак Республіки Литва НОМЕР_2 , який знаходився у користуванні ОСОБА_10 , при цьому погрожуючи застосуванням насильства в подальшому, вимагали грошові кошти у сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) доларів США, як залишок неіснуючого боргу перед ОСОБА_11 .

В подальшому, діючи згідно єдиного злочинного умислу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , систематично по телефону, погрожуючи застосуванням насильства над потерпілим ОСОБА_12 , вимагали передачі їм грошових коштів у сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) доларів США, або переоформлення права власності майна ОСОБА_10 - земельної ділянки, евакуатора «ISUZU MGR» на сторонніх осіб, в тому числі на ОСОБА_11

14.05.2018 о 19:23 год. по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 діючи зі згоди та відома ОСОБА_5 , погрожуючи застосуванням насильства, вимагав у ОСОБА_10 передачі грошових коштів у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США. Продовжуючи свої злочинні дії скеровані на незаконне заволодіння майном ОСОБА_10 , 29.05.2018 о 14:45 год. по АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 діючи зі згоди та відома ОСОБА_4 , погрожуючи застосуванням насильства над потерпілим ОСОБА_13 вимагав у останнього передачі грошових коштів в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, та отримав гроші в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Автомобіль «AUDI A8» д.н.з. НОМЕР_1 в межах кримінального провадження визнано речовим доказом, оскільки в сукупності з іншими речами та документами, може мати значення доказу факту, чи обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні, зокрема факту прибуття ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в смт. Брошнів-Осада з метою вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 .

Окрім того проведеними негласними слідчими діями, зокрема візуальним спостереженням за особою, встановлено, що вказаним транспортним засобом в період проведення негласної слідчої, розшукової дії постійно користувався ОСОБА_4 , в тому числі, вказаним транспортним засобом 14.05.2018 о 19:23 год. він прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де вчинив вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 .

Автомобіль «AUDI A8» д.н.з. НОМЕР_1 на праві приватної власності належить матері ОСОБА_4 - ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаний транспортний засіб знаходиться на охоронюваній стоянці біля готелю «Надія», що в м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 40.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задоволити.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Матеріалами клопотання зазначено, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження, збереження речового доказу у кримінальному провадженні, слід накласти арешт на автомобіль «AUDI A8» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності матері ОСОБА_4 - ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Однак, з матеріалів клопотання не вбачається достатньо підстав вважати, що майно, яке прокурор просить накласти арешт, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тому, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки автомобіль належить матері ОСОБА_4 - ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_1 , також не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000254 від 20.04.2018, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1