Справа № 192/2233/17
Провадження № 1-кп/192/88/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне кримінальне провадження № 0000711, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2017 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новопокровка Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , не працює, має середню-спеціальну освіту, не одружений, громадянин України, не військовозобов`язаний, раніше судимий Солонянським районним судом Дніпропетровської області:

- 17 січня 2003 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився 06.12.2005 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання 3 місяці 21 день;

- 09 липня 2009 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнився 26 березня 2014 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим 09 липня 2009 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.307 КК України, на шлях виправлення не став та в період не знятої і не погашеної судимості повторно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України за наступних обставин.
Так, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого заборонений опій ацетильований без мети збуту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючисуспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно поблизу території автостанції, розташованої по вул.Шевченко в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, 01 жовтня 2017 року приблизно о 10 годині 00 хвилин знайшов скляну ємкість з рідиною темного кольору масою 3,8674 г, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0518 г та розуміючи, що в скляній ємкості знаходиться вищевказаний наркотичний засіб, забрав його, чим незаконно придбав.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на повторне незаконне зберігання вищевказаного наркотичного засобу, ОСОБА_3 почав тримати його в долоні своєї руки та направився в сторону будинку за місцем свого мешкання. При цьому, нехтуючи правилами дорожнього руху, рухаючись пішим ходом по вул. Шевченко в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 був зупинений співробітниками поліції для складання протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.4.7 ч.1 ст.127 КУпАП. В ході складання протоколу співробітником поліції було помічено в долоні ОСОБА_3 скляну ємкість з рідиною темного кольору та на запитання «Чи є в нього заборонені в обігу предмети та засоби?» був змушений видати працівникам поліції скляну ємність з рідиною темного кольору масою 3,8674 г, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0518 г та який ОСОБА_3 , ігноруючи вимоги Постанови КМУ № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропнихречовин і прекурсорів», Постанови КМУ № 796 від 27 липня 2011 року «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», наказу № 7 від 23 березня 1998 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства України», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», наказу МОЗ № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірах наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які перебувають у незаконному обороті» із змінами та доповненнями, внесеними наказом МОЗ України від 20 серпня 2008 року №481 від 29 липня 2010 року і від 29 липня 2010 року №634, незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, вчинені особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтею 307 КК України.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому йому обвинувачені визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини вчиненого ним злочину.

Пояснив, що 01 жовтня 2017 року приблизно о 10 годині 00 хвилин він знаходився поблизу автостанції по вул.Шевченко в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, де знайшов скляну ємкість з наркотичним засобом опій ацетильований. Вказаний наркотичний засіб він взяв в руку та пішов до себе додому. За порушення правил дорожнього руху його зупинили співробітники поліції, яким він видав ємкість з наркотичним засобом. У скоєному кається. Просив суворо не карати та врахувати те, що на даний час він добровільно пройшов лікування від наркотичної залежності, тривалий час не вживає наркотичні засоби, а під час вчинення злочину був хворим через вживан6ня наркотиків.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 01 жовтня 2017 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ранку він йшов повз автостанції, де побачив ОСОБА_3 та співробітників поліції, які запросили його бути понятим. При ньому ОСОБА_3 на запитання співробітників поліції відповів, що в нього при собі мається рідина темного кольору у прозорій баночці та що це є наркотичним засобом для власного вживання. Дану баночку з рідиною співробітники поліції вилучили у ОСОБА_3 , фотографували її, помістили до пакету та опечатали.

Свідок ОСОБА_7 дав суду аналогічні показання.

Від допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 прокурор в судовому засіданні 25 червня 2018 року відмовився.

Суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні, крім визнання своєї винуватості самим обвинуваченим, доведена повністю.

Так, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими письмовими доказами, а саме:

-рапортом працівника поліції від 01 жовтня 2017 року про складання на ОСОБА_3 протоколу за порушення КУпАП;

-протоколом огляду місця події від 01 жовтня 2017 року з фото таблицями, яким підтверджено час, місце вчинення злочину;

-висновком експерта від 04 грудня 2017 року №1/8.6/3881, згідно якого надана на експертизу рідина масою 3,8674 г, вилучена у ОСОБА_3 містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0518 г;

-постановою про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 11 грудня 2017 року, згідно якої вилучені 01 жовтня 2017 року у ОСОБА_3 предмети визнані речовими доказами;

-постановою про зміну кваліфікації кримінального діяння від 11 грудня 2017 року, згідно якої дії ОСОБА_3 перекваліфіковані з ч.1 на ч. 2 ст. 309 КК України у зв`язку з наявною судимістю за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області;

-копією вироку Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2009 року, згідно якої підтверджується наявність у ОСОБА_3 судимості за ч. 2 ст. 307 КК України;

-відповіддю на вимогу про наявність у ОСОБА_3 судимостей, згідно якої він звільнився по відбуттю строку покарання 26 березня 2014 року.

Досліджені докази в сукупності підтверджують те, що ОСОБА_3 мав при собі під час проведення його огляду 01 жовтня 2017 року особливо небезпечний наркотичний засіб, тримав його у своїх руках, про що свідчать змиви на ватні тампони з його рук, тобто мав умисел на зберігання придбаного наркотичного засобу.

Обставин, які відповідно до ст. 87 КПК України могли свідчити про недопустимість досліджених судом доказів, судом встановлено не було.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, в рішенні «Коробов проти України» ЄСПЛ зазначив, що при оцінці доказів суд як правило застосує критерій доведеності вини поза розумним сумнівом, та така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Вина встановлена та доведена поза розумним сумнівом, а така доведеність випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків, на сукупності неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо чітких та узгоджених між собою. Він діяв з прямим умислом, є суб`єктом цього злочину, оскільки є осудною та повнолітньою особою.

Частиною 3 ст. 337 КПК України передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 слід вірно кваліфікувати саме за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, вчинені особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтею 307 КК України, а не як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно, оскільки згідно ст. 32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Вчинення двох або більше злочинів, передбачених різними статтями цього Кодексу, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Оскільки судом було встановлено, що ОСОБА_3 вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2009 року був визнаний винуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а 01 жовтня 2017 року незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб без мети збуту, тому його дії не містять ознак повторності, хоча кваліфікуються також за ч. 2 ст. 309 КК України. Тому суд вважає, що повторність, як кваліфікуючу ознаку кримінального правопорушення слід виключити з обвинувачення.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання судом встановлено щире каяття.

Обставина, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання - рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_3 вчинив новий умисний злочин в період не знятої та непогашеної судимості за умисний злочин згідно вироку Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2009 року.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який є раніше судимим, за місцем мешкання характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади, у зв`язку з вживанням опіоїдів. Синдром залежності», у лікаря психіатра на обліку не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе за умови призначення покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

В той же час, частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, та йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.309 КК України із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, згідно ст.76 КК України.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Оскільки речові докази по справі: один спец пакет №0072742 з однією скляною ємкістю з речовиною темного кольору масою 3,8674 г, вилученої у ОСОБА_3 та спец пакет № 0016957 з двома тампонами зі змивами з долонь рук ОСОБА_3 є предметами, виключеним з обігу, тому такі речові докази підлягають знищенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В обвинувальному акті зазначено, що витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню №0000711 згідно довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні судового експерта склали 989 гривень 60 копійок.

Таким чином, оскільки матеріали кримінального провадження містять документально підтвердженні витрати держави на проведення експертизи, тому вони підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази по справі: скляну ємкість з речовиною темного кольору масою 3,8674 г та два тампони зі змивами з долонь рук ОСОБА_3 , які знаходяться в спец пакетах №0072742 та № 0016957 і передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок документально підтверджені витрати на залучення експерта в дохід державного бюджету.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1