БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/979/18
У Х В А Л А

"12" вересня 2018 р. м.Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
секретар - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни клопотання фахівця Борзнянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання,

встановив:
До Борзнянського районного суду Чернігівської області звернулась з клопотанням фахівець Борзнянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 , в якому вона, посилаючись на те, що сплив термін іспитового строку 2 роки, призначений ОСОБА_5 за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19.04.2007 року за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3, 309 ч.1 КК України, із застосуванням покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, і тому, відповідно до ст.78 ч.1 КК України та ч.2 ст.165 КВК підлягає вирішенню у судовому порядку питання про звільнення даної особи від відбування покарання.

В судовому засіданні начальник Борзнянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_6 підтримала клопотання щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування зазначеного покарання з огляду на те, що засуджений за період іспитового строку не мав істотних порушень умов перебування на обліку і на даний час щодо нього не винесено обвинувального вироку. Про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення чергового умисного злочину стало відомо під час його знаходження на обліку в КВІ наприкінці 2008 року, але відсутність обвинувального вироку дозволяє стверджувати що згідно з ст.62 Конституції України він вважається особою, яка не вчиняла злочину.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Відповідно до ухвали Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29.12.2008 року його оголошено у розшук, запобіжний захід щодо ОСОБА_5 змінено з підписки про невиїзд на тримання під вартою в СІЗО №32 ДДУВП м.Новгород Сіверська.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотання щодо звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, оскільки, на її думку, доводи у клопотанні про те, що останній під час іспитового строку не вчинив нового злочину, не відповідають дійсності, а навпаки, з 07.09.2008 року виникли підстави для направлення його в місця відбування покарання, оскільки він вчинив нове кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.122 ч.1 КК України, яке виразилось у заподіянні потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Дослідивши матеріали особової справи, з`ясувавши думки представника органу пробації, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив такі факти.

26.11.2008 року прокурором був затверджений обвинувальний висновок про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, й справа була передана до суду 27.12.2008 року.

Кримінальна справа, що порушена відносно ОСОБА_5 , обинуваченого у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ст.122 ч.1 КК України, постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04.12.2008 року була призначена до розгляду на 10-00 год. 19.12.2008 року.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, обвинувачений ОСОБА_5 , який згідно з матеріалами досудового розслідування повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, в судове засідання не з`явився.

Постановою Борзнянського районного суду від 19.12.2006 року до ОСОБА_5 було застосовано привід в судове засідання по його кримінальній справі. Обов`язок по виконанню постанови було покладено на Борзнянський РВ УМВС України в Чернігівській області.

В судове засідання, яке було відкладено на 11-00 год. 29.12.2008 року, обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився. Відповідно до матеріалів Борзнянського РВ УМВС України з приводу виконання дій по примусовому приводу підсудного в судове засідання вбачається, що маються підстави розцінювати відсутність ОСОБА_5 за місцем постійного проживання як намагання уникнути явки в судове засідання з розгляду кримінальної справи.

Згідно з даними досудового слідства, ОСОБА_5 ознайомлений з пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, і про те, що справа направлена до суду для її розгляду.

Отже, у суду виникли підстави вважати неявку ОСОБА_5 в судове засідання як навмисні дії, спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин.

Тому, оскільки підсудний ОСОБА_5 ухиляється від явки в судове засідання, а його явка є обов`язковою, і місце перебування його невідоме, суд вважає за необхідне оголосити розшук даної особи.

Виходячи з того, що відповідно до ст.12 КК України, підсудним ОСОБА_5 вчинено умисний злочин середньої тяжкості під час іспитового строку, за призначеним йому вироком від 19.04.2007 року, і за сукупністю злочинів відповідно до кримінального законодавства передбачено тривалий строк позбавлення волі, суд, з урахуванням думки прокурора, дійшов висновку за необхідне змінити підсудному ОСОБА_5 запобіжний захід з підписки про невиїзд на тримання його під вартою в СІЗО №32 ДДУВП м.Новгород Сіверськ.

Проаналізувавши наявні у суду матеріали кримінального провадження, суд вважає, що ОСОБА_5 , поведінка якого свідчить про його схильність, як особи, до проявів протиправної поведінки, а саме, вчинивши умисні злочини за ст.ст.185 ч.3, 309 ч.1 КК України та будучи визнаним судом винним, під час іспитового строку він вчинив новий злочин (як це він сам визнав у своїх показаннях під час досудового розслідування), передбачений ст.122 ч.1 КК України, заподіявши тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості потерпілому ОСОБА_7 , будучи обізнананим про свій процесуальний обов`язок з`явитись до суду, нехтуючи вимогами законодавства та правами потерпілого на компенсацію обвинуваченим його порушених конституційних прав, суд вбачає ознаки того, що задоволення клопотання буде суперечити принципу обов`язкової відповідальності за вчинення протиправних дій, і ОСОБА_5 не заслуговує на звільнення його від кримінальної відповідальності, про що йдеться у клопотанні.

Суд вважає, що позитивне вирішення клопотання на підставі вказаних у ньому доводів, що мають формальний характер і не враховують інтереси потерпілої ОСОБА_8 (за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19.04.2007 року), а також потерпілого ОСОБА_7 , який зазнав страждань від протиправної поведінки ОСОБА_5 , буде порушувати інтереси вказаних осіб та право на справедливий суд, закріплене ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права і в п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Керуючись ст.11, 78 ч.1 КК України, ст.537 ч.1 п.9 КПК України, суд, -

ухвалив:
У задоволенні клопотання фахівця Борзнянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі, призначеного вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19.04.2007 року за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3, 309 ч.1 КК України, із застосуванням на підставі ст.75 КК України іспитового строку з випробуванням 2 роки - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя
Борзнянського районного суду ОСОБА_1