Справа № 308/6801/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001834 від 06.06.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.
У підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване, зокрема, тим, що ризики, які були підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу, не зменшилися, продовжують існувати, зокрема з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім того, ОСОБА_4 офіційно ніде не працює, його майновий стан є незадовільним, зазначене разом із тяжкість можливого покарання свідчить про те, що альтернативні запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам.
У підготовчому судовому засіданні захисник заперечував проти заявленого клопотання. Вважає, що підстави для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні. Окрім того, прокурор не довів наявність жодного ризику, встановленого вимогами ст. 177 КПК України. А відтак, просив відмовити у задоволенні клопотання.
Водночас, захисник клопотав перед судом про зміну запобіжного заходу його підзахисному. Зазначив, що ризики, які були підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу (ухилення від органу досудового розслідування та суду; продовження злочинної діяльності; впливати на хід досудового розслідування; перешкоджати встановленню фактичних обставин справи), наразі, відпали. Стороною обвинувачення не надано належних доказів на підтвердження протилежного. Просив також врахувати, що в ході досудового розслідування ОСОБА_4 активно сприяв розкриттю злочину, допомагав слідству. В силу ст. 89 КК України ОСОБА_4 є таким, що не має судимості, не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркотичному диспансерах, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину. Окрім того, має незадовільний стан здоров`я (хронічний гастрит С), що підтверджується відповідною довідкою, і потребує дотримання обов`язкової строгої дієти, що є неможливим в умовах утримання під вартою. Відтак, просив застосувати інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Потерпілий ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений.
Заслухавши думку сторони обвинувачення та сторони захисту щодо заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.06.2018 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

В ході судового засідання, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наявним ризикам. А твердження про тяжкість вчиненого злочину та можливого покарання не є достатніми для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, сама по собі абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню також не є достатньою для обґрунтування продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За вищевказаних обставин, проаналізувавши надані сторонами докази та дані про особу обвинуваченого (одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; хворіє на хронічний гепатит С; має постійне місце проживання; позитивно характеризується за місцем проживання), суд не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.
В той же час, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, суд, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, приходить до висновку про можливість зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на інший, не пов`язаний із триманням під вартою - цілодобовий домашній арешт із забороною покидати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . А також покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі та керуючись розділом ІІ, ст. 315 КПК України суд -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.
Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.
Змінити запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, звільнивши його з під варти в залі суду.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною покидати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні обов`язки:
-прибувати до суду за кожною вимогою;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;
-утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - до 24 вересня 2018 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Обвинуваченого ОСОБА_4 негайно доставити до місця проживання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення органом Національної поліції.
Копію ухвали для виконання і контролю за поведінкою обвинуваченого направити до Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора прокуратури Ужгородської місцевої прокуратури, який підтримує державне обвинувачення.
Ужгородському ВП ГУНП України в Закарпатській області невідкладно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_4 , про що повідомити суд.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 27 липня 2018 року о 16 год. 00 хв.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1