Справа № 405/2745/18
Провадження №1-в/405/216/18
У Х В А Л А
м. Кропивницький 07 травня 2018 року
Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Кропивницка ВК №6» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богунь, Богуньського району, Чимкетської області, Республіки Казахстан, росіянина, громадянина України, із середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз: 23.12.2016 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахуноку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 08.05.2015 по 04.05.2017, а саме 1 рік 11 місяців 26 днів. Постановою Верховного суду від 06.03.2018 вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.12.2016 та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 04.05.2017 змінено, пом`якшено призначене покарання за ч. 1 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, в решті залишено без змін,
засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення.
В судовому засіданні ОСОБА_5 заяву підтримав, просив застосувати до нього вимоги ст.81 КК України, оскільки своєю поведінкою та ставленням до праці довів виправлення.
Прокурор заперечив щодо задоволення заяви вказавши, що засуджений під час відбуття покарання не працював, своєю поведінкою не довів виправлення, що вказує на відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 .
Представник виправної колонії залишив вирішення заяви на розсуд суду вказавши, що рішенням адміністративної комісії установи виконання покарань відмовлено засудженому в зверненні до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали заяви та матеріали особової справи, суд приходить до наступного.
Згідно з ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставлення до праці довів своє виправлення.
Відповідно до положень п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Положеннями вище згаданої статті КК України визначено, що головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення особи.
Вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.12.2016 ОСОБА_5 визнано винним та призначено покарання за ч. 1 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахуноку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 08.05.2015 по 04.05.2017, а саме 1 рік 11 місяців 26 днів (т.1, а.о.с.41-46).

Постановою Верховного суду від 06.03.2018 вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.12.2016 та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 04.05.2017 змінено, пом`якшено призначене покарання за ч.1 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі, в решті залишено без змін (т.1, а.о.с.66-71).

Початок строку відбування покарання: 08.05.2015. Станом на день розгляду заяви засуджений відбув більше 2/3 призначеного покарання 4 роки 11 місяців 25 днів, залишилося до відбуття 2 роки 5 днів.
Згідно з матеріалами особової справи засуджений перебував в Кіровоградському СІЗО з 08.05.2015, де порушень встановленого режиму утримання не допускав, заохочень не мав.

З 25.02.2018 по 24.03.2018 перебував в СІЗО м. Києва.

З 25.05.2017 по 15.02.2018 та з 24.03.2018 по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Кропивницькв ВК (№6)». За час перебування в установі порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. Не працевлаштований.

Стосовно скоєного злочину розкаюється. Міру перепризначеного покарання вважає справедливою. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідношень з персоналом установи Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставився з розумною ініціативою, виконував ремонтні роботи на відділенні, залучався до робіт без оплати праці. Відповідно до пункту 5 стаття 118 КВК України засуджений відпрацював 50 годин. Один раз заохочений правами начальника відділення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».

Поруч з цим, під час розгляду заяви встановлено, що засуджений під час відбування покарання на виробництві установи не працював. У навчальних закладах установи не навчався.
Вищевикладене дає суду можливість дійти висновку про те що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення, що свідчить про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування невідбутої частини покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
в задоволенні заяви ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 днів із дня проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_6 Мягкий