Ухвала
Іменем України
08 травня 2018 року

м. Київ
справа № 403/361/17
провадження № 51-5936 ск18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Устинівського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року,

встановив:

Вироком Устинівського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2017 рокуОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України (далі КК) на 1 рік позбавлення волі.

Відповідно до статті 75 КК ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 3, 4 частини 1 статті 76 цього Кодексу.
Ухвалелно стягнути з ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 16600 грн та відшкодування моральної шкоди в розмірі 15000 грн. на користь ОСОБА_6 ; витрати, понесені на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину в розмірі 9754 грн 08 коп на користь Кіровоградської обласної лікарні; процесуальні витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн на користь ОСОБА_6 .

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року вирок Устинівського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2017 року щодо засудженого ОСОБА_4 змінено. ОСОБА_4 вважається засудженим за частиною 1 статті 122 КК на 1 рік позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 цього Кодексу.
В решті зазначений вирок залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, крім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, що визначені у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Проте, вказаних вимог кримінального процесуального закону захисник не дотримався.
Відповідно до частини 1 статті 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до частини 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Як убачається з касаційної скарги захисника, вона позбавлена доводів на обґрунтування незаконності або необґрунтованості судових рішень, які ним оскаржуються, а також не наведено підстав, передбачених статтею 438 КПК, для скасування або зміни судовихрішень судом касаційної інстанції.
Крім того, захисник ставить вимогу про зміну вироку суду, тоді як наводить доводи, які викладав у апеляційній скарзі.

Також, касаційна скарга захисника не містить обґрунтування розміру матеріальної та моральної шкоди, розмір яких він просить змінити.
Позбавлена касаційна скарги і доводів на обґрунтованість необхідності зупинення вироку суду.
До того ж захисник ставить вимогу про призначення засудженому покарання у виді виправних робіт з відрахуванням із суми його заробітку 10% в дохід держави, в той час, коли доводів на обґрунтування такої вимоги не наводить та не звертає уваги, що призначення такого виду покарання призведе до погіршення правового становища засудженого.
Тобто, у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Також, у частині 1 статті 50 КПК, визначено що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Проте, захисником не долучено до касаційної скарги жодних документів на підтвердження повноважень щодо надання правової допомоги засудженому ОСОБА_4 .

Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

Враховуючи наведене та керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Устинівського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3