Справа № 761/7959/18
Провадження № 1-кс/761/5434/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника керівника українсько-німецько-бельгійського підприємства «Мрія-Даві-Дан» ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання керівника українсько-німецько-бельгійського підприємства «Мрія-Даві-Дан» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного постановою від 14.04.2008 року старшого слідчого в ОВС СУ ГУ МВС України у м.Києві ОСОБА_5 про забезпечення можливо заявленого в майбутньому цивільного позову у кримінальній справі № 20-3623,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання керівника українсько-німецько-бельгійського підприємства «Мрія-Даві-Дан» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного постановою від 14.04.2008 року старшого слідчого в ОВС СУ ГУ МВС України у м.Києві про забезпечення можливо заявленого в майбутньому цивільного позову у кримінальній справі № 20-3623, а саме: нежилого приміщення по вул. Старовокзальній, 24 у м.Києві, загальною площею 3500 кв.м.

В обґрунтування клопотання представник заявника вказав, що обставини, на які опирався слідчий при прийнятті постанови про забезпечення цивільного позову відпали та було належним чином встановлено і доведено в судовому порядку право власності спільного українсько-бельгійсько-німецького підприємства «Мрія-Даві-Дан» на зазначене приміщення у відповідності з чинним законодавством, а також непричетність підприємства до злочинів кримінальної справи № 20-3623, порушеної 19.11.2007 року СУ ГУМВС України в м. Києві, за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України, та опираючись на ст. 126 КПК України (1960р.), перехідні положення КПК України (2012р.), з чого можна зробити висновок, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт усього рухомого та нерухомого майна та заборона відчуження спільного українсько-бельгійсько-німецького підприємства «Мрія-Даві-Дан» відпала потреба. На даний час вже змінено номер кримінального провадження на №0000431.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється СВ Шевченківського УП ГУНП у м.Києві за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КПК Ураїни.

Представник українсько-німецько-бельгійського підприємства «Мрія-Даві-Дан» адвокат ОСОБА_4 в суді підтримав доводи клопотання, просив скасувати арешт майна.

Уповноважений слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м.Києві, який діє в кримінальному провадженні № 0000431, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна, в судове засідання не з*явився, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши думку представника заявника, дослідивши доводи клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з такого.

Як убачається зі змісту клопотання, представник Українсько-німецько-бельгійського підприємства «Мрія-Даві-Дан» ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, який був застосований за правилами КПК України (1963р.), з огляду на ті обставини, що звернувшись в межах досудового розслідування у кримінальні справі № 20-3623 до уповноваженого слідчого у вказаному кримінальному провадженні, який застосував захід забезпечення, проте доступу до матеріалів досудового розслідування та належного захисту як власник майна не отримав.

Згідно норм КПК України учасникам кримінального провадження, власникам тимчасово вилученого майна та іншим особам надано право на звернення до слідчого судді у відповідності до вимог ст.174 КПК України, яким передбачено право на звернення з клопотанням про скасування арешту майна, у відповідності до ст.303 КПК України на дії та бездіяльність слідчих, прокурорів.
Проте з матеріалів клопотання убачається, що дієвих заходів слідчим, з даного питання не вжито. Клопотання представника українсько-німецько-бельгійського підприємства «Мрія-Даві-Дан» про скасування арешту не отримало свого належного вирішення при тому, що заборона, яка по суті є арештом майна продовжує зберігатися з 2008 року тривалий час з метою забезпечення можливо заявленого в майбутньому цивільного позову, незважаючи на те, що протягом декількох років з 2008 року такий цивільний позов в межах кримінального провадження так і не заявлений, і збереження заходу забезпечення в подальшому порушує передбачені законом права українсько-німецько-бельгійського підприємства «Мрія-Даві-Дан» як законного власника, що підтверджується рішеннями судів та реєстраційним посвідченням Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна.
Закріплення у КПК права потерпілого та інших осіб на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК втілює міжнародно-правовий стандарт, на необхідність якого неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.
Зокрема, у справі «Кудла проти Польщі» від 26.10.2000 суд сформулював принцип, згідно з яким внутрішній суд зобов`язаний гарантувати введення окремої судової процедури, яка стане ефективним засобом правового захисту при подачі скарги на тривалий розгляд справи, а неможливість внутрішнього законодавства забезпечити подібний засіб правового захисту прирівнюється до порушення ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимогами якої передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Ураховуючи практику ЕСПЛ, положення КПК, можна визначити, що під розумним строком доцільно розуміти найкоротший строк розгляду і вирішення кримінальної справи, проведення процесуальної дії або винесення процесуального рішення, який достатній для надання своєчасного судового захисту порушених прав, свобод і інтересів, досягнення мети процесуальної дії та взагалі завдань кримінального провадження.
Отже слідчий суддя уважає, що відмовивши у доступі заявнику до розгляду його клопотання, неотримання ефективного захисту, буде порушенням права на доступ до правосуддя, що протирічить міжнародним стандартам та усталеній практиці, яка закріплена в численних Рішеннях Європейського суду з прав людини з цих підстав.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З огляду на відсутність дієвих та ефективних дій з боку слідчого, що здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя уважає, що такими діями порушується право власності, захист якого гарантується Конституцією України.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.
Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено слідчим суддею, постановою від 14.04.2008 року старшого слідчого в ОВС СУ ГУ МВС України у м.Києві ОСОБА_5 про забезпечення можливо заявленого в майбутньому цивільного позову у кримінальній справі № 20-3623 накладено арешт на нежиле приміщення по АДРЕСА_1 , загальною площею 3500 кв.м.

При цьому матеріали кримінальної справи № 20-3623 серед іншого базуються на обставинах які відбулися на протязі 2003-2007 років, а саме кервіництво СП ТОВ «Етна» шахрайським шляхом заволоділо грошовими коштами на загальну суму 1235938 грн. 55 коп. Як убачається зі змісту постанови про накладення арешту, предметом розгляду в межах кримінальної справи № 20-3623 є незаконне заволодіння особами, які мають відношення до СП ТОВ «Етна», нежилим приміщенням по вул. Старовокзальній, 24 у м.Києві.

Накладаючи арешт на нерухоме майно, слідчий виходив з тих даних, що на зазначене в постанові нерухоме майно необхідно накласти арешт з метою забезпечення можливо заявленого в майбутньому цивільного позову та недопущення подальшого незаконного перепродажу триповерхового нежилого приміщення розташованого по вул. Старовокзальній, 24 у м.Києві.

При цьому слідчий суддя враховує, що в межах досудового розслідування можуть бути вжиті заходи по забезпеченню майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Проте представником заявника підтверджені ті обставини, що українсько-німецько-бельгійське підприємство «Мрія-Даві-Дан» не має жодного відношення до зазначених в постанові слідчого обставин, українсько-німецько-бельгійське підприємство «Мрія-Даві-Дан» не є поручителем чи заставодавцем, майно, зазначене в постанові, не є заставним.
При цьому українсько-німецько-бельгійське підприємство «Мрія-Даві-Дан» є власником майна на підставі реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, яке посвідчує, що перший і другий поверх триповерхового будинку приміщення з приводу яких завершені спори, зареєстровано за підприємством на підставі Рішення вищого арбітражного суду України від 27.12.2000р. (запис в реєстрову книгу № 53п-211 за реєстровим № 5125п від 1.04.2002 р.).

Отже, будь які дані про те, що вказане майно, яке належить підприємству «Мрія-Даві-Дан», мають значення для вказаного кримінального провадження відсутні, на теперішній час в даному кримінальному проваджені не заявлений цивільний позов, з метою забезпечення якого в майбутньому був накладений арешт, вказані обставини матеріали справи та зміст постанови таких даних не містить. Доводи власника майна , зазначені в клопотанні, не спростовані слідчим в суді.

Одночасно вирішуючи клопотання, необхідно врахувати загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.

Також слідчий суддя керується правилами ст.28 КПК України, відповідно до яких під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання, доведеності, що в подальшому відпали обставини, які слугували підставою для вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, наявність підстав для скасування вжитого заходу забезпечення у виді арешту.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання керівника українсько-німецько-бельгійського підприємства «Мрія-Даві-Дан» ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати арешт, застосований постановою від 14 квітня 2008 року старшого слідчого в ОВС СУ ГУ МВС України у м.Києві ОСОБА_5 у кримінальній справі № 20-3623 (кримінальне провадження №0000431), а саме: заборону відчуження нежилого приміщення по АДРЕСА_1 , загальною площею 3500 кв.м.

Ухвала оскарженню не підлягає, підлягає негайному виконанню, на неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1