У Х В А Л А
про призначення до судового розгляду

08 серпня 2018 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № №0000144 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Фастівського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0000144 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.366 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор висловила думку про необхідність призначення судового розгляду по даному кримінальному провадженню, оскільки обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами ст. 291 КПК України, будь-яких перешкод для призначення судового розгляду немає, підсудність розгляду справи визначена правильно.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на порушення вимог КПК України при його складанні та затвердженні. Так, вказує, що обвинувальний акт від 21.03.2017 не містить чіткого формулювання обвинувачення, оскільки з нього неможливо зрозуміти де викладені фактичні обставини справи, які прокурор вважає встановленими, а де формулювання обвинувачення. За змістом обвинувачення є неконкретним, не розкриває вірно подій, які є кримінально-караними і які вчинив нібито ОСОБА_5 , не розкриває ні об`єктивну, ні суб`єктивну сторони кримінального правопорушення, в якому нібито обвинувачується ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого адвоката.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на порушення вимог КПК України при його складанні та затвердженні. Так, вказує, що в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_4 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.366 КК України взагалі не зазначено про будь-яку неправомірну вигоду, тобто об`єктивна сторона злочину на думку захисту не визначена взагалі, з цих обставин підзахисний не допитувався, незрозуміло чому органами досудового розслідування ОСОБА_4 було інкриміновано ч.2 ст.364 в старій редакції. Окрім того, нова редакція ст.364 КК України значно розширює обвинувачення обвинуваченому, що з сторони досудового слідства зроблено не було, що в противному випадку на думку захисту привело на порушення права обвинуваченого на захист. Також органами досудового слідства взагалі не вирішувалось питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_4 складу інкримінованих йому злочинів згідно нової редакції кримінального закону, що також є грубим порушенням кримінального та кримінального процесуального законодавства України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого адвоката.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на порушення вимог КПК України при його складанні та затвердженні. Так, вказує, що в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України за ознаками: службове підроблення, тобто складання і видача завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки. Разом з цим, 27 травня 2015 року слідчим СВ Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_10 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_6 було вручено письмове повідомлення про підозру, згідно якого ОСОБА_6 підозрюєтеся у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України за ознаками «складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів», однак від часу вручення ОСОБА_6 письмового повідомлення про підозру будь-яких інших повідомлень про нову підозру або про зміну раніше повідомленої підозри їй вручено не було. Крім того захисник вказує, що правова кваліфікація дій ОСОБА_6 з посиланням на положення ч.2 ст. 364 КК України в редакції, яка втратила чинність, є незаконною та безпідставною.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала клопотання свого адвоката.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт із додатками, суд дійшов висновку, що відсутні перешкоди передбачені ст.314 КПК України для призначення справи до судового розгляду з наступних підстав.

Підстави для повернення обвинувального акту прокурору визначені в п. 3 ч. 3ст. 314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідають вимогам цього Кодексу.

Таким чином, вказаною нормою закону визначено виключений перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акту вимогам закону. Інші недоліки, допущені органом досудового розслідування та прокурором під час досудового розслідування, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Суд, перевіривши зміст обвинувального акту, приходить до висновку про те, що він відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України.

Так, відповідно до приписів п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту обвинувального акта видно, що в обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Посилання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 на те, що формулювання у обвинувальному акті обвинувачення їх підзахисним свідчить про те, що прокурором фактично не сформульоване обвинувачення, відповідно до п.13 ч.1 ст.3, п.5 ч.2 ст.291 КПК України, суд не приймає як підставу для повернення обвинувального акту з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні не вирішуються питання про доведеність чи відсутність вини обвинуваченого та про правильність кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки це питання є предметом судового розгляду, а завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. ст. 36, 40 КПК України, слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже, ніхто їх не може примусити викласти в обвинувальному акті фактичні обставини, формулювання обвинувачення так, як це вважає суд або сторона захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Проте це питання може бути вирішене лише під час судового розгляду.

Таким чином, саме сторона обвинувачення повинна довести винуватість особи (обсягу, формулювання та ін.) у пред`явленому йому обвинуваченні, яке відображено у обвинувальному акті.

При цьому, доводи прокурора про те, що він не позбавлений права з метою зміни правової кваліфікації обвинувачення змінити обвинувачення в суді відповідно до вимог ст.338 КПК України, є недоречними, оскільки вказане право виникає у прокурора, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, а не з метою виправлення недоліків обвинувального акта.

Як зазначалось, під час підготовчого судового засідання суд не вправі перевіряти суть обвинувачення, на даній стадії суд не дає оцінку висунутому обвинуваченню з точки зору його обґрунтованості, а так само правильності правової кваліфікації, тому повернення обвинувального акта прокурору за цих підстав та відкладення ухвалення остаточного рішення за результатами його розгляду призвело би до порушення однієї з основних засад кримінального провадження, передбачених ст. 28 КПК України - розгляду провадження в розумні строки.

Крім того, суд враховує позицію Апеляційного суду Київської області, висловлену в ухвалі від 01 червня 2017 року, про скасування ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2017 року, якою обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000144 від 15.08.2013 року стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 за ч. 2 ст.364, ч. 2 ст.366 КК України та ОСОБА_5 за ч.2 ст.367 КК України повернутий прокуророві Фастівської місцевої прокуратури внаслідок невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України. У вказаній ухвалі суд зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення.

Захисники всіх обвинувачених наполягали на тому, що прокурором не усунуто недоліків обвинувального акту, про які йшлося в ухвалах апеляційного і місцевого суду, якими вперше та вдруге повертався обвинувальний акт прокурору. Захист зазначав, що жодних змін новий обвинувальний акт у собі не містить.

Проте суд критично ставиться до таких заперечень та знов наголошує на тому, що ніхто їх не може примусити прокурора врахувати та виправити або проігнорувати недоліки обвинувального акту, про які зазначалось судами при попередньому вирішенні питання щодо призначення судового розгляду за затвердженим прокурором обвинувальним актом. Це виключні повноваження прокурора - викласти в обвинувальному акті фактичні обставини, формулювання обвинувачення так, як він вважає за потрібне. Повноваження суду на цій стадії обмежуються лише перевіркою відповідності обвинувального акту вимогам КПК України.

Захисники обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , посилались на невідповідність вимогам закону доданого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування, що також є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Відхиляючи такі посилання захисників суд зазначає, що відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акта, визначені ч.4 ст.291 КПК, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання. Кримінальний процесуальний кодекс не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

Посилання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 на те, що станом час затвердження обвинувального акту ОСОБА_5 не є стороною кримінального провадження №0000144 від 15.08.2013, тому дане кримінальне провадження стосовно нього повинно бути закрите, суд також відхиляє з огляду на наступне.

Захисник в обгрунтування своєї позиції у клопотанні зазначає, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 закінчився 16 серпня 2015 року, що є підставою для закриття кримінального провадження.

Дійсно, п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадків повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

При цьому, стаття 284 КПК України була доповнена пунктом 10 відповідно до Закону України № 2147-VI від 03 жовтня 2017 року та введений в дію з 15 березня 2018 року з відміткою про те, що він не має зворотної дії в часі та застосовується до справ, по яких відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Відомості про кримінальні правопорушення у кримінальному провадженні №0000144 були внесені до введення в дію закону, тобто п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не застосовується до даного кримінального провадження.

Стосовно інших посилань захисників щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, клопотання всіх захисників про повернення прокурору обвинувального акту в зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України, не підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що дане кримінальне провадження підсудне Фастівському міськрайонному суду Київської області, підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, що свічить про відсутність перешкод передбачених ст.314 КПК України для призначення справи до судового розгляду.

Згідно ст.317 КПК України учасникам судового провадження роз`яснюється, що вони мають можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони бажають, також мають право під час ознайомлення робити з матеріалів необхідні виписки та копії.

Керуючись ст.ст.315-317 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню №0000144 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.366 КК України, у відкритому судовому засіданні Фастівського міськрайонного суду Київської області на 15 серпня 2018 року о 16 год. 00 хв.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_8 щодо повернення прокурору обвинувального акту в зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України - відмовити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_11 щодо повернення прокурору обвинувального акту в зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України - відмовити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_7 щодо повернення прокурору обвинувального акту в зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України - відмовити.

В судове засідання викликати обвинувачених, прокурора, захисників обвинувачених.

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не застосовувався.

Забезпечити при наявності клопотань право учасників судового провадження на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1