УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві залі суду клопотання слідчого Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції України у місті Києві ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009054 від 22 серпня 2018 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , Українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції України у місті Києві ОСОБА_5 погоджене з прокурором Київсько місцевої прокуратури №10 ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 23.08.2018 ОСОБА_9 повідомлено про підозру за ч.2 ст.186 КК України, вказане кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_9 , 22 серпня 2018 року, приблизно о 19-00 год., перебуваючи разом з невстановленою особою неподалік будинку АДРЕСА_2 , підчас зближення з ОСОБА_10 , зупинився та вихопив у нього з руки належний останньому мобільний телефон Apple iPhone 5s вартістю 3000 гривень, тим самим відкрито заволодів чужим майно, після чого здійснив замах в бік ОСОБА_10 металевою частиною арматури, піднявши її над собою та висловив погрозу застосування насильства що не є небезпечним для життя чи здоров`я особи відносно ОСОБА_10 .

Після цього, ОСОБА_9 , відкрито заволодівши мобільний телефон Apple iPhone 5s належний ОСОБА_10 , з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, наполягаючи на тому, щ опропущенні строки для звернення до слідчого судді з таким клопотанням.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

У провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, перебуває кримінальне провадження № 0009054 від 22 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже на початковій стадії розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_9 ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що Європейський Суд з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Керуючись наведеним, слідчий суддя вважає, що на користь існування наведеного ризику свідчить відсутність у ОСОБА_9 тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування, зокрема, міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи.

Крім того, характер інкримінованого підозрюваному ОСОБА_9 злочину, який вчинений з погрозою застосування насильства свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей останнього, що підтверджує ймовірність свідомої не процесуальної поведінки підозрюваного.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Крім того, враховуючи, що інкримінований злочин вчинений з корисливих мотивів, що ОСОБА_9 офіційного та стабільного джерела коштів не має, не виключено, що з метою отримання доходу, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, тому вказаний ризик є достатньо високим.

Водночас, стороною обвинувачення не надано даних на підтвердження ризику, що підозрюваний може здійснити незаконний вплив на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

У силу ст.178 КПК слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, його репутацію, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкція ч. ст.186 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_9 передбачає позбавлення волі на строк до шести років.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Частиною 3 статті 183 КПК передбачено обов`язок слідчого судді визначити розмір застави, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК розмір застави, слідчий суддя вважає, що застава у межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції України у місті Києві ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009054 від 22 серпня 2018 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту проголошення ухвали, 11 год.45 хв. 25 серпня 2018 року.

Строк дії ухвали до 11 год. 45 хв. 25 вересня 2018 року.

Одночасно визначити розмір застави у межах 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 35 240 ( тридцять п`ять тисяч двісті сорок ) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУДСА в місті Києві, , МФО 820172, Банк : Державна казначейська служба України м.Київ р/р2089.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду, не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , здати на зберігання слідчому свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 11 год. 45 хв. 25 жовтня 2018 року.

Роз`яснити підозрюваному,що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Київського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Київській області.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного зпід варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким,до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва прокурором, підозрюваним, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: ОСОБА_1