печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2018 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням Прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старший радник юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2014 року за № 0013137 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ст. 290, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 357, ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старший радник юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб Skoda Octavia А5, ідентифікаційний номер VIN- НОМЕР_1 , з метою збереження речових доказів.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2014 року за № 0013137 (об`єднане з кримінальним провадженням 0002625) за фактами вчинення незаконних заволодінь транспортними засобами, підробки документів щодо реєстрації транспортних засобів, заміни номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу, а також незаконних заволодінь заставним майном, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ст. 290, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 357, ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України.
07.10.2016 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , у присутності ОСОБА_5 , вилучено автомобіль SkodaOctavia А5 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , з номерними знаком НОМЕР_3 .
Постановою слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 від 07.10.2016 року вищевказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.10.2016 року накладено арешт.
Згідно висновку експерта Київського обласного НДЕКЦ МВС України від 18.11.2016 року № 19/8-01/152 ідентифікаційний номер кузова змінено кустарно, шляхом вварювання, першопочатковий ідентифікаційний номер вірогідно був НОМЕР_1 .
Відповідно до листа Департаменту Інтерполу та Європолу НП України від 28.05.2017 року № ІР/10425/16/В55/14154/СА1/А3/1 транспортний засіб Skoda Octavia з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 значиться у міжнародному розшуку, як викрадений 27.05.2013 року (ініціатор розшуку Чеська Республіка), проте власник автомобіля відмовився від повернення через значні фінансові витрати.
Враховуючи, що вищевказаний автомобіль є предметом кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, має значення речового доказу у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні на нього арешту, у зв`язку з чим прокурор просить клопотання задовольнити.
В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, в якій підтримав вимоги клопотання з викладених у ньому підстав, просив їх задовольнити.
Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя визнав можливим розглянути клопотання за відсутності прокурора.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2014 року за № 0013137 (об`єднане з кримінальним провадженням 0002625) за фактами вчинення незаконних заволодінь транспортними засобами, підробки документів щодо реєстрації транспортних засобів, заміни номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу, а також незаконних заволодінь заставним майном, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ст. 290, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 357, ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України.
07.10.2016 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , у присутності ОСОБА_5 , вилучено автомобіль SkodaOctavia А5 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , з номерними знаком НОМЕР_3 .
Постановою слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 від 07.10.2016 року вищевказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.10.2016 року накладено арешт.
Згідно висновку експерта Київського обласного НДЕКЦ МВС України від 18.11.2016 року № 19/8-01/152 ідентифікаційний номер кузова змінено кустарно, шляхом вварювання, першопочатковий ідентифікаційний номер вірогідно був НОМЕР_1 .
Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурор ОСОБА_3 звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, з посиланням на те, що вищевказаний автомобіль є предметом кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди і тому ж може містити інформацію, що надасть можливість встановити всіх осіб, причетних до вчинення вказаного злочину, обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження. Крім того, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказаний транспортний засіб одержано внаслідок вчинення злочину, тобто у вказаному транспортному засобі незаконно відбулась зміна його ідентифікаційного номера (VIN), який йому присвоєно заводом-виробником.
Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як визначено у ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених в ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.
Разом з тим, в матеріалах клопотання постанова про визнання автомобіля марки Skoda Octavia А5, ідентифікаційний номер VIN- НОМЕР_1 , сірого кольору, речовим доказом у кримінальному провадженні № 0013137 від 21.11.2014 року - відсутня.
Відтак, відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.
Наведені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені прокурором у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як само клопотання не є доказом будь-яких обставин.
Таким чином, слідчий, прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, першочергово мав би визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначити підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, проте таких дій вчинено не було, з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання майна речовим доказом.
Аналізуючи викладене, правові підстави для накладення арешту на майно саме з метою забезпечення збереження речового доказу відсутні, а відтак клопотання Прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старший радник юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0013137 від 21.11.2014 року задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання Прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старший радник юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2014 року за № 0013137 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ст. 290, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 357, ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України, відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1