АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1390/18 Справа № 182/750/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши 24 липня 2018 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000048 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора області ОСОБА_8 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2018 року, якою закрито кримінальне провадження у зв'язку з дійовим каяттям обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Цією ухвалою суду кримінальне провадження, стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України закрито у зв`язку з дійовим каяттям обвинуваченого та звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Речові докази: водні живі біоресурси, вилучені згідно квитанції №05127 та дві рибальські сітки, човен «Intex» з двома гребками, вилучені згідно квитанції №47 конфіскувано на користь держави.
В обґрунтування суд вказав, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочину невеликої тяжкості. Обвинувачений раніше не судимий, вчинив злочин вперше, відшкодував завдану шкоду у повному обсязі, характеризується позитивно за місцем проживання. ОСОБА_7 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв досудовому слідству, а саме, на досудовому слідстві повністю визнавав свою вину, давав правдиві покази, не намагався уникнути відповідальності, а тому, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а справа щодо нього закриттю.
В апеляції:
- прокурор просить постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_7 на підставі ст. 45 КК України. Кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави засоби та знаряддя вчинення злочину, а саме: дві рибальські сітки, гумовий човен «Intex» з двома веслами, насос EXCURSION, водні живі біоресурси.
В обґрунтування апеляційної скарги фактично не оспорюючи підстави і мотиви закриття справи та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, а також не оспорюючи обставини вчинення інкримінованого злочину та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 249 КК України, зазначив, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосована спеціальна конфіскація, передбаченої ст.ст.96-1, 96-2 КК України.
Заслухавши прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, який не заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Враховуючи, що висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину, правильність правової кваліфікації його дій, у тому числі і правові підстави звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття справи в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Разом з тим, доводи в апеляції прокурора про те, що суд не правильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не вказав правильно застосування спеціальної конфіскації, передбачену ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, колегія суддів, вважає обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу.
Так, законом України № 1019-VIII від 18.02.2016 року доповнено статтею 96-1 КК України, відповідно до якої спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За положеннями п. 1 та п.4 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом злочину або відповідно використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом під час ухвалення судового рішення.
За змістом ч. 3 ст. 96-2 КК України встановлено, що спеціальна конфіскація застосовується також у разі, коли особа звільняється від кримінальної відповідальності чи покарання з підстав, передбачених цим Кодексом, крім звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Згідно оскаржуваної ухвали і матеріалів справи, ОСОБА_7 визнаний винним та звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 249 КК України, що підпадає під перелік статей, визначеного ч. 1 ст. 96-1 КК України, по яким застосовується спеціальна конфіскація, яка полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна.
Однак згідно вироку суд помилково речові докази, а саме, водні живі біоресурси, вилучені згідно квитанції №05127 та дві рибальські сітки, човен «Intex» з двома гребками, вилучені згідно квитанції №47і які є предметами, засобами та знаряддям злочину, конфіскував в дохід держави замість їх конфіскації і вилучення на підставі ст.ст. 96-1 та ст. 96-2 КК України у власність держави.

Таким чином, зазначене майно відповідно до вказаних вище норм закону підлягало спеціальній конфіскації, проте, як вбачається з вироку, суд хоча і конфіскував в дохід держави вказане майно, однак не визначив правову норму на підставі чого, тому колегія суддів, вважає за можливе виправити дані недоліки, тому в цій частині вимоги прокурора підлягають задоволенню.
Щодо вимоги прокурора застосувати спеціальну конфіскацію і до насосу EXCURSION, то вони не підлягають задоволенню, оскільки прокурором не доведено, що вказаний предмет вилучався і його було визнано речовим доказом, і матеріалами справи даний факт не підтверджується, а тому в цій частині вимоги прокурора не підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, підставами для зміни судового рішення, є в інших випадках, коли зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Пункт перший частини першої ст. 413 КПК України передбачає, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою, зокрема, зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зміни ухвали суду щодо ОСОБА_7 в частині вирішення питання долі речових доказів, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2018 року, щодо ОСОБА_7 змінити в частині вирішення питання щодо речових доказів, та вважати правильним :
На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави предмет та знаряддя вчинення злочину, а саме: водні живі біоресурси, вилучені згідно квитанції №05127 та дві рибальські сітки, гумовий човен «Intex» з двома гребками, вилучені згідно квитанції №47.
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4