Справа № 184/1568/17
Номер провадження 1-кп/184/25/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши в залі суду в м. Покров відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000579 від 14 липня 2017 року за обвинуваченням

? ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, українки, не заміжньої, з вищою освітою, не працюючої, неповнолітніх дітей на утриманні не має, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

представник потерпілої ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2017 року о 08 годині 59 хвилин в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_3 знаходилась в приміщенні магазину «Сантехсервіс», котрий розташований в будинку АДРЕСА_2 , де побачила раніше знайому їй ОСОБА_8 .. Після чого в той же день та час на ґрунті триваючих, особистих, неприязних відносин у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .. В цей же день і час ОСОБА_3 , знаходячись там же, реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, завдала декілька ударів долонями обох рук в обличчя ОСОБА_6 , чим згідно висновку експерта № 452 від 25.07.2017 року, спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді садна і поверхневої забитої рани лівої виличної області обличчя, котрі згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Крім того, 02 вересня 2017 року о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_3 знаходилась біля будинку № 31 по вул. Горького в м. Покров Дніпропетровської області, де побачила раніше знайому їй ОСОБА_6 .. Після чого, в той же день та час на ґрунті триваючих особистих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .. В цей же день о 13 годині 35 хвилин, реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, і, бажаючи їх настання, у дворі будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_3 з метою заподіяння тілесних ушкоджень підійшла до ОСОБА_9 та діючи умисно, протиправно, за допомогою наявної при собі господарської сумки, яку тримала в своїй руці, нанесла ОСОБА_6 два удари в область обличчя, чотири удари в область правої руки, два удари в область лівої руки, два удари в область правої ноги, два удари в область лівої ноги.

Вказаними навмисними діями ОСОБА_3 заподіяла ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді двох саден на нижній повіці лівого ока та одного садна над лівою носо-губною складкою, трьох синців правого плеча, одного синця правого плечового суглоба, двох синців правого передпліччя, одного синця лівого плеча, одного синця лівого передпліччя, чотирьох синців правого стегна, чотирьох синці лівого стегна які, відповідно висновку експерта № 598 від 27.09.2017 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
В ході судового засідання обвинувачувана ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень визнала та надала покази про те, що 11.07.2017 року вона знаходилась в магазині «Сантехсервіс» по вул.. Торгова м. Покров. Перед входом у неї з ОСОБА_6 був словесний конфлікт. В магазині вона підійшла до потерпілої і вдарила її рукою по щоці. В той момент її чоловік ОСОБА_10 знаходився на вулиці. Вона вдарила ОСОБА_6 за те, що вона розруйнувала її сім`ю, забрала її чоловіка. Вона не втрималась, все відбулось на емоціях. Товар в магазині був пошкоджений із-за необережності. Тільки із-за цього викликали працівників поліції.

Крім того, 02.09.2017 року вона йшла з ринку дворами додому. Во дворі будинку АДРЕСА_3 побачила ОСОБА_6 , яка каталась на гойдалці, двоє дітей грались в пісочниці. ОСОБА_6 почала до неї чіплятись, вона дала їй за це здачу, тільки і всього. Коли вона відбивалась, вийшла ОСОБА_11 , забрала свого сина і пішла. ОСОБА_12 вийшла пізніше і конфлікту взагалі не бачила. Це було до 12 години, постільки їй потрібно було потрапити до себе додому, щоб бути зі своєю онукою, постільки дочці потрібно було йти гуляти. ОСОБА_6 спровокувала її, вона відмахувалась від неї своєю сумкою і скоріше усього зачепила потерпілу. Потерпіла до лікарні звернулась пізніше. Зі своїм чоловіком розлучилась вона 13.10.2017 року. При призначенні покарання просить врахувати її стан здоров`я та емоційний стан. Просить звільнити її від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України.

Крім того, в судовому засіданні досліджені і інші докази, якими встановлено наступне:
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала покази про те, що 11 липня 2017 року приблизно 09 години ранку вона зайшла до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Побачила, як до неї бігла ОСОБА_3 , при цьому махаючи руками, підбігла і вдарила її гаманцем. Удар був у голову, обличчя. ОСОБА_3 сварилась, вела себе жорстоко. Вона відштовхнула від себе ОСОБА_3 і та впала на товар в магазині. Після цього підійшов її цивільний чоловік ОСОБА_10 , який все зупинив. ОСОБА_3 продовжувала сваритись. Приїхали працівники поліції. Це було безпричинно.

Крім того, 02 вересня 2017 року біля 13.30 години вона прийшла зі своїм онуком у двір по АДРЕСА_3 , де в пісочниці гуляли діти. Вона знаходилась поруч з онуком. Їй сказали, що до неї йде жінка, це була ОСОБА_3 , яка швидко підійшла до пісочниці і почала сваритись в її адресу, бити її по різним частинам тіла в присутності дітей. ОСОБА_3 нанесла їй біля 10 ударів сумкою, яку тримала в руках. Після цього викликали поліцію. ОСОБА_3 знову втекла. Просить суд покарати винувату по закону.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надав покази про те, що 11 липня 2017 року вранці він був на території міста Покров. Йому подзвонив колега ОСОБА_14 і сказав, що в магазині бійка, запитав, що йому робити, він відповів, щоб викликав працівників поліції. Він приїхав до магазину «Сантехсервіс» хвилин через 10, там були ОСОБА_3 і ОСОБА_6 , якийсь чоловік, продавець магазину. ОСОБА_14 попросив оглянути відеозапис, на якому було все видно, як ОСОБА_3 билась з ОСОБА_6 . Магазину були спричинені збитки, які не відшкодовані. Відео було вилучено працівниками поліції.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 надав покази про те, що 11 липня 2017 року він був в магазині «Сантехсервіс» по вул. Торговій м. Покров. Зайшла ОСОБА_6 , потім ОСОБА_3 , між ними виникла бійка. З ними був чоловік потерпілої. Лайка була в бік потерпілої. ОСОБА_3 вдарила рукою по обличчю ОСОБА_6 , яка її відштовхнула. Було пошкоджено майно магазину. На відео все було видно.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала покази про те, що 02 вересня 2017 року вона зі своєю дитиною гуляли на дитячому майданчику біля свого будинку АДРЕСА_3 . Там була ОСОБА_12 з дитиною, її мати ОСОБА_6 .. Пізніше підійшла ОСОБА_3 , почала сваритись, бити ОСОБА_6 сумкою, розбила обличчя. Діти не постраждали.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надала покази про те, що 02 вересня 2017 року гуляли у дворі на пісочниці. Були її мати ОСОБА_6 , подруга ОСОБА_11 з дитиною і її дитина. Коли вона відійшла в бік, щоб повісити білизну, почула шум, сварку, крики і побачила, що підійшла ОСОБА_3 і почала бити сумкою її матір по обличчю, тілу. Вона викликала поліцію. ОСОБА_3 погрожувала і їй. Після цього ОСОБА_3 пішла. На обличчі у матері була кров, розбиті окуляри.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав покази про те, що він колишній чоловік ОСОБА_3 .. Від неї пішов сам, ніхто не примушував. 11.07.2017 року він разом з ОСОБА_6 були в магазині сантехніки по вул. Торговій в м. Покров. В магазині у ОСОБА_6 відбулась сварка зі ОСОБА_3 , яка перейшла в бійку. У ОСОБА_6 були сліди від побоїв. Пізніше приїхала поліція. Був пошкоджений товар в магазині. В магазині він став між ними і їх розборонив. По другому епізоду від 02.09.2017 року він бачив у ОСОБА_6 сліди від побоїв.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 надала покази про те, що 02.09.2017 року вона зустрічалась зі ОСОБА_3 , яка була на дитячому майданчику по вул. Чіатурській, 3 біля 11 години. ОСОБА_3 була з дитиною, вона бачила її до 12.30 години. Вона сиділа на лавочці і чекала машину з кавунами.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надав покази про те, що він був слідчим по двом кримінальним провадженням. Обставини справи пам`ятає. ОСОБА_3 від пояснень відмовилась, також відмовилась від вручення їй підозри. Були запрошені поняті, в присутності яких було все зафіксовано.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 надала покази про те, що ОСОБА_3 її мати. 02.09.2017 року вона була на дні народження. Свою дитину вона залишила з матір`ю. По другому епізоду їй повідомили по телефону. Вона прийшла у спортивний магазин, дивилась відео з зображенням конфлікту матері і потерпілої. Вона працює в «Максипромгруп» діловодом.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 надала покази про те, що ОСОБА_3 її мати. 02.09.2017 року приблизно 12 години ОСОБА_3 знаходилась у себе в дворі біля під`їзду по АДРЕСА_4 з її собакою і дитиною її сестри. Собаку вона забрала приблизно 12 години і поїхала до себе додому приблизно 13 години.

Аналізуючи показання потерпілої, свідків, за винятком свідків зі сторони захисту, суд приймає до уваги та розцінює їх як правдиві, оскільки вони в цілому узгоджуються між собою, були стабільні протягом усього слідства. Крім того, показання потерпілої, свідків узгоджуються з іншими матеріалами кримінальної справи, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні, а саме, протоколами слідчого експерименту, висновками судової медичної експертизи, які в свою чергу свідчать про винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих їй діянь.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити подання доказів на обґрунтування обставин, на які посилається.

На виконання вказаних положень закону суд створював усі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідив усі надані сторонами кримінального провадження докази та надав їм відповідну правову оцінку.

Судом були досліджені всі надані прокурором докази на підтвердження інкримінованого ОСОБА_3 обвинувачень.

Крім цього, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України підтверджується сукупністю доказів, які були дослідженні в судовому засіданні, а саме:
-витягом з кримінального провадження (а.с.1 т.2) доведено, що 11.07.2017 року близько 09.00 години невідома особа, знаходячись в магазині «Сантехсервіс» по вул. Торгова, 49 в м. Покров Дніпропетровської області, спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 , які згідно акту судово-медичного обстеження №417 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 8 т.2) доведено, що 11.07.2017 року о 09.00 годині по вул. Торговій, 49 в м. Покров в магазині «Сантехсервіс» ОСОБА_3 спричинила їй тілесні ушкодження, а саме напала на неї і вдарила в обличчя в область виска;

- актом судово-медичного обстеження №417 від 12.07.2017 року (а.с.11-12 т.2) доведено, що виявлене у ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді садна і поверхневої забитої рани лівої виличної області обличчя відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлене тілесне ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмету або від удару об такий предмет;

- протоколом огляду предмету і фототаблицями (а.с. 25-27 т.2) оптичного диску DVD, який був оглянутий в судовому засіданні, яким встановлено, що 11.07.2017 року о 08.59 годині ОСОБА_3 підійшла до ОСОБА_6 в приміщенні будівельного магазину і лівою рукою вдарила один раз потерпілу по обличчю, потім з розмаху нанесла ще удар в область обличчя ОСОБА_6 ;

- висновком судово-медичної експертизи №452 від 25.07.2017 року (а.с.30 т.2) доведено, що виявлене у ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді садна і поверхневої забитої рани лівої виличної області обличчя відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлене тілесне ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмету або від удару об такий предмет;

- витягом з кримінального провадження (а.с.1 т.4) доведено, що 02.09.2017 року близько 13.30 години невідома особа, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 , які згідно акту судово-медичного обстеження №538 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 11 т. 4) доведено, що 02.09.2017 року о 13.30 годині по АДРЕСА_3 ОСОБА_3 спричинила їй тілесні ушкодження, а саме напала на неї і почала бити;

- актом судово-медичного обстеження №538 від 04.09.2017 року (а.с.15-16 т.4) доведено, що виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, синців верхніх та нижніх кінцівок відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів або від ударів об такі предмети;

- висновком судово-медичної експертизи №598 від 27.09.2017 року (а.с.18 т.4) доведено, що виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, синців верхніх та нижніх кінцівок відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів або від ударів об такі предмети;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18.09.2017 року (а.с. 25, 26 т. ;), в ході якого свідок ОСОБА_11 , на фотознімку № 3 впізнала ОСОБА_3 як особу, яка 02.09.2017 року о 13.30 годині заподіяла ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.13 року у справі «Вєренцов проти України»).

Відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; та інші.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Не дивлячись на визнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованих їй діянь, суд дає критичну оцінку показам обвинуваченої ОСОБА_3 , висловлені нею в судовому засіданні щодо часу та обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме заподіяння легкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 , що на думку обвинуваченої мало місце 02.09.2017 року раніше ніж о 13.30 годині та правопорушення сталося з вини самої потерпілої, яка провокувала обвинувачену, оскільки ні обвинувачена, ні її захисник не надали жодного доказу на підтвердження зазначеної версії, не навели жодної обставини, на підставі яких можна було б піддати сумніву докази, надані на підтвердження обвинувачення.

Зазначена позиція обвинуваченої ОСОБА_3 повністю спростовується належними та допустимим доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні підтвердила факт безпідставного нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_3 02.09.2017 року о 13.30 годині; показами свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні підтвердила факт заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 збоку ОСОБА_3 ; показами свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні підтвердила факт заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 збоку ОСОБА_3 ; висновком судово-медичної експертизи № 598 від 27.09.2017 року, згідно до якого потерпілій ОСОБА_6 спричинені легкі тілесні ушкодження, матеріалами справи в їх сукупності.

Безпідставними суд вважає твердження обвинуваченої щодо звільнення її від кримінальної відповідальності за ст. 45, 48 КК України в зв`язку із дійовим каяттям та зміною обстановки, оскільки законних та обґрунтованих підстав для застосування вказаної норми закону у суду не має. Обвинувачена визнала себе винною, але суд в цьому не вбачає щирого каяття, активного сприяття розкриттю злочину, відшкодування завданих нею збитків, а також те, що вчинені нею діяння втратили суспільну небезпечність і сама особа перестала бути суспільно небезпечною, що є обов`язковими умовами для звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до вимог кримінального кодексу України, зокрема ст.. ст. 45, 48 КК України, на які посилається обвинувачена.

Суд дає критичну оцінку показам свідка ОСОБА_15 , яка є сусідкою та подругою обвинуваченої, свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які є рідними доньками обвинуваченої, які намагалися довести суду про те, що в час вчинення кримінального правопорушення о 13.30 годині 02 вересня 2017 року ОСОБА_3 знаходилася зовсім в іншому місці з приводу їх явної зацікавленості у вирішенні справи на користь обвинуваченої, які цілком спростовуються стабільними показами потерпілої ОСОБА_6 , показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, де зазначено про те, що відразу після вчинення злочину о 13.30 годині 02.09.2017 року потерпіла зателефонувала та повідомила про це працівників поліції, матеріалами справи в їх сукупності.

Суд вважає обрану позицію обвинуваченої ОСОБА_3 по епізоду від 02.09.2017 року як спосіб захисту, передбачений законом з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання.

Питання про умисел суд вирішив, виходячи із сукупності всіх обставин, вчиненого обвинуваченим діяння.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, витлумачивши відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви на користь обвинуваченої, приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 в повному обсязі пред`явленого обвинувачення і доведеності в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 згідно ст. ст. 66, 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого нею кримінальних правопорушень, те, що вчинені нею кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії невеликої тяжкості, визнання своєї вини, мотиви, що спонукали її до вчинення злочину, дані про особу, які позитивно характеризують обвинувачену за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, але перебуває на «Д» обліку у лікаря ЗП СЛ з приводу ішемічної хвороби серця, кардіосклерозу 1 стадії, гіпертонічної хвороби 2 стадії, хронічного холецистопанкреатиту, варикозної хвороби гомілок (рекомендовано обмеження фізичних навантажень), те, що вона раніше не судима і до кримінальної відповідальності притягується вперше, думку потерпілої, яка просить суд покарати винну по закону, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді максимального штрафу в дохід держави.

Судових витрат по справі немає. Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватою за ч. 1 ст. 125 КК України і на підставі цього закону призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн..

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази по справі: - 1 оптичний диск із відеозаписом (а.с.28, 29 т.2) - залишити з матеріалами кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1