Справа № 211/459/17-к
Провадження № 1-кп/211/202/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000590 від 30.10.2015 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В-Павлівка, Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_5 , потерпілої - ОСОБА_6 , захисника - ОСОБА_7 , обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

встановив:

29.10.2015 року приблизно об 11 годині 30 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «М-2140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул.Південній, з боку буд.74 по вул. Південній в напрямку вул. Магістральної в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, швидкість його руху була приблизно 10 кілометрів на годину.

В цей час, по проїзній частині вул. Апостолівської з боку вул. Ковровської в напрямку вул.Щоголева в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу рухався автомобіль «Рено Трафік», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , швидкість його руху була близько 60 кілометрів на годину.

Водій ОСОБА_4 наближаючись до нерегульованого перехрестя повинен був діяти відповідно до п.п. 1.5; 2.3 (б); 16.11 і дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України.

Однак, ОСОБА_4 , діючи зі злочинною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, шляхом не надання переваги в русі водієві автомобілю «Рено Трафік», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , чим порушив вимоги п.п. 1.5; 2.3 (б); 16.11 і дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

- «1.5. … бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні … загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ...»;

- «16.11 На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.»;

- «Дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі».

В результаті порушення вказаних правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «М-2140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, та не надав переваги в русі автомобілю «Рено Трафік», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , внаслідок чого відбулося зіткнення даних транспортних засобів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю «М-2140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому внутрішньої щиколотки без зміщення лівого гомілковостопного суглобу, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби.

Між порушенням водієм ОСОБА_4 вимог п.16.11 та вимог дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України та настанням наслідків заподіяння тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості потерпілій ОСОБА_6 , є прямий причинний зв`язок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, не визнав, пояснив, що 29.10.2015 року він їхав провулком, оскільки дорога була на ремонті, там неможливо було розігнатися. Він під`їхав до перехрестя, зменшив швидкість, зупинився, потім виїхав на перехрестя та побачив, що несеться білий автомобіль та відбувся удар. Коли він відкрив очі після ДТП побачив, що його автомобіль перевернувся, скло вилетіло. Удар прийшовся у центр автомобіля. Секунди 3-4 пройшло з моменту початку руху його авто і до зіткнення. Зазначив, що дорожнє покриття було добре, він вперше їхав по цій дорозі, його швидкість становила близько 10 км/год. Після ДТП приїхали працівники поліції та два слідчих, які і фотографували місце ДТП. Ніяких дорожніх знаків він не бачив. Той дорожній знак «Дати дорогу» був на стовпі, але його закривало дерево, яке тільки в 2016 році зрізали. Протокол огляду та схему ДТП він не підписував, йому не пропонували нічого підписувати. На перехресті, на місці ДТП він бачив сліди гальмування. Другий учасник ДТП нічого не казав про сліди гальмування. Вважає винним у ДТП водія автомобіля Рено. Просив його виправдати.

Незважаючи на те, що обвинувачений свою вину у пред`явленому звинуваченні не визнав, його вина у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків та потерпілої, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами в їх сукупності, з урахуванням такого.
Відповідно до положень ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В силу ст. 24 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

За вимогами ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно зі ст. 349 КПК України обсяг доказів, та порядок їх дослідження вирішується з урахуванням думки учасників судового провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 не визнав вину, суд, з урахуванням позиції учасників процесу, визнав за необхідне окрім допиту обвинуваченого, допитати також потерпілу, свідків, експерта та дослідити письмові докази.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що обвинувачений є її батьком. Десь біля 11.00 год. 29.10.2015 року вона з батьком їхала в автомобілі по вул. Південній на задньому сидінні за водієм в напрямку школи, при цьому швидкість була невелика, навіть велосипедисти обганяли їх. Коли виїхали на перехрестя вулиць, ближче до ЖД лікарні, батько подивився направо та наліво, почали рухатися і на середині перехрестя боковим зором вона побачила великий білий автомобіль. Удар вона не почула, прийшла до тями, коли вже почали кричати. Зазначила, що вона слідкувала за дорогою, знаку не бачила. В день ДТП дерева були зелені, все було у листі. Ніяких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого вона не має. На запитання головуючого пояснила, що водійського посвідчення не має.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність, надала судові показання, відповідно до яких обвинуваченого ОСОБА_4 вона бачила за обставин ДТП, потерпілу вона не знає. 29.10.2015 року вона їхали з чоловіком та дитиною по головній дорозі з середньою швидкістю, а автомобіль ОСОБА_4 виїхав їм на зустріч та на перехресті сталося зіткнення. Знає, що зі сторони ОСОБА_10 був знак "Дати дорогу". З їх сторони була головна дорога. Вони раніше цією дорогою їздили. Після зіткнення вона була у стані шоку, у крові, на першому зустрічному автомобілі її відвезли у лікарню. Потім з ними проводився слідчий експеримент, вона показувала на місці ДТП, як усе було. Дорожній знак "Дати дорогу" вона бачила, він був до неї обличчям по правій стороні. Вона сиділа з права від водія на пасажирському сидінні. Дитина була у неї на руках, вона була пристебнута ременем безпеки. Вона не почула гальмування. Вона побачила автомобіль ОСОБА_4 та відчула удар. Це були секунди. Після удару, вона не знає чи розвертало її автомобіль. У неї було пошкодження голови. На стовпі стояв знак "Головна дорога". Дорожнє покриття було сухе. Швидкість руху автомобіля Рено була 50-60 км/год. В результаті ДТП контактувала передня частині їх автомобіля. Погода була холодною, але дощу чи снігу не було. Після аварії вона бачила, що великі кущі зрізали. Кущі були приблизно три метри висотою. По другорядній дорозі стоїть знак "Дати дорогу" на висоті десь 4 метри.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що керував автомобілем "Рено Трафік", в автомобілі знаходилася його дружина та дитина, вони рухалися по вул. Південній у відповідності до вимог ПДР зі швидкістю 60 км/год., справа від нього виїхав автомобіль Москвич, метрів за 10-15 він його побачив. Він загальмував, сталося ДТП. У нього спрацювала подушка безпеки, дружина вдарилася головою. Потім дружину забрали до лікарні, а він залишився на місці ДТП з дитиною. Автомобілі зміщалися у ліву сторону по ходу руху. До водія іншого транспортного засобу він не підходив, так як у нього була травмована сім`я. Він бачив, що з ОСОБА_10 вийшов чоловік та витягали жінку. Зауважив на тому, що ту місцевість добре знає, часто їздить. Зі сторони ОСОБА_10 стояв дорожній знак "Дати дорогу". Москвич перед перехрестям не зупинявся. Яка була швидкість у ОСОБА_10 він не може сказати. По ходу його руху був знак "Головна дорога". Якщо такий знак у схемі ДТП відсутній, мабуть слідчий його не вніс. Він не знає, що робив слідчий. З другорядної дороги на головну дорогу нічого не загороджувало огляд.

За клопотанням сторони захисту в судовому засідання були допитані свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Так, свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона не бачила момент аварії. Вона вийшла у двір коли вже сталося ДТП. Жовта машина лежала на газоні, в білій машині була дитина з жінкою, дитина плакала. Удар був сильний, машина перекинулася. Приїхала швидка допомога та забрала жінку. Їй баба ОСОБА_13 казала, що все бачила і жовта машина їхала повільно, а біла машина їхала швидко. З дороги, по якій рухався ОСОБА_10 , був іржавий знак на стовпі, але за гілками його не було видно. Зараз вже поставили знак "Дати дорогу". По ходу руху автомобіля Москвич знака не було видно, по ходу руху білої машини взагалі не було ніяких знаків. Водійських прав в неї немає. Сусід автомобіліст їй сказав, що поставили знак "Головна Дорога".

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що мешкає по вул. Південній та знаку "Дати дорогу" там взагалі не було, однак станом на яку дату не пам`ятає. Зараз повісили іржаві знаки. У 2008 році цей знак взагалі пропав. З`явився знак десь рік тому назад. ДТП, що сталося він не бачив. Дерево, яке там знаходилося, абрикоса, повністю закривало кронштейн. За проханням баби Дусі саме він через рік після аварії спиляв те дерево. Його донька бачила ДТП. Він не водій, але знаки пріоритету знає. На запитання головуючого ще раз підтвердив, що знаку 2.1 не було, при перегляді фототаблиці до протоколу огляду місця ДТП не заперечував, що там зображено перехрестя вул.Старих Більшовиків та вул.Південна.

В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту було допитано експерта ОСОБА_14 , який суду пояснив, що вихідні дані для проведення експертизи надавалися органом досудового розслідування. Йому були відомі сліди гальмування, які належали автомобілю «Рено». По слідах він прорахував мінімальну швидкість руху автомобілю. В експертизі він вказав мінімальну швидкість автомобіля "Рено", вона може бути і більше, але меншою не може бути. У водія ОСОБА_10 був знак "Дати дорогу", тому для нього не мало жодного значення який знак стояв на дорозі, по якій рухався автомобіль Рено. Враховуючи п.1.3 ПДР України, саме автомобіль Москвич повинен був уступити дорогу, оскільки на його шляху стояв знак пріоритету. Зауважив, що методикою проведення експертиз, передбачено встановлення першочерговості встановлення небезпеки. В даному випадку обидва водія допустили порушення ПДР. Дії двох водіїв не відповідали ПДР України. Причиною ДТП з технічної точки зору стали дії обох водіїв. Однак, з врахуванням наявності знаку «Дати дорогу» у водія ОСОБА_4 , саме його дії перебували у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП.

Крім того, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження, що були безпосередньо досліджені судом, а саме:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.10.2015 року, відповідно до якого, 29.10.2015 року близько 11.30 год. по сухому асфальтному покриттю проїзної частини дороги вул.Південної з боку вул. без назви в напрямку вул. Кириленко рухався автомобіль "АЗЛК 2140" р.н. НОМЕР_1 , під керування водія ОСОБА_4 , який виїжджаючи на нерегульоване перехрестя з вул. Старих Більшовиків не надав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем "Рено Трафік" р.н. НОМЕР_2 , котрий під керуванням водія власника ОСОБА_8 , рухався по проїзній частині дороги вул. Старих Більшовиків. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди постраждали: пасажир автомобіля "АЗЛК 2140" - ОСОБА_6 отримала травми у вигляді закритої травми грудної клітини, забою грудної клітини, забою правого гомілкового суглобу, закритої травми живота, забою черевної стінки, госпіталізована до відділення полі травми КЗ "Криворізька міська клінічна лікарня № 2"; (а.с. 28)
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди разом зі схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 29.10.2015 року та фото таблицею до нього, згідно якого огляд розпочатий 29.10.2015 року о 12.30 год. завершений о 13.20 год., місцем ДТП є перехрестя вул.Старих Більшовиків та вул. Південної, погодні умови сонячні без опадів, напрямок проведення огляду від вул. Промисловій до вул. Вернадського, вид події - зіткнення, місце дорожньо-транспортної пригоди на нерегульованому перехресті, проїзна частина горизонтальна, покриття асфальтобетон, стан покриття сухий, чистий, довжиною 6,15 та 4,2, до проїзної частини примикають справа та зліва бордюри, далі за тротуаром-узбіччям, розташовані справа та зліва будинки сільського типу, геометричні координати місця події встановлені на підставі аналізу інформації сліду і локалізації пошкоджень ТЗ згідно схеми ДТП, перехрестя нерегульоване, місце події знаходиться в зоні дії дорожніх знаків пріоритету, а саме знаку: 2.1, ділянка шляху - світла, відстань видимості з робочого місця водія не обмежена, розташування транспортних засобів - за межами проїзної частини згідно схеми ДТП, транспортний засіб "Рено Трафік" НОМЕР_2 має пошкодження передньої частини, капот, бампер, фари, решітка радіатора, транспортний засіб "Москвич 2140" 1937 НИД має пошкодження лівої частини, стінки, даху, капоту, лівої фари, сліди шин сліди бокового зміщення, напрямок та довжина сліду, згідно схеми ДТП, малюнок протектора змазаний, сліди гальмування належать автомобілю "Рено Трафік" на проїзній частині, одинарні, криволінійні, суцільні, змазані. На місці ДТП наявні сліди осипу скла та частини фарби на проїзній частині, сліди ковзання, подряпані на проїзній частині в слідах бокового зміщення, подряпини на асфальті. З місця події вилучені автомобілі "Рено Трафік" р.н. НОМЕР_2 та "Москвич 2140" р.н. НОМЕР_1 . Згідно схеми ДТП, визначені напрямки руху ТЗ, локалізація, розташування ТЗ за межами проїзної частини, сліди гальмування, дорожній знак пріоритету 2.1. Згідно фото таблиці вбачається візуальне розташування транспортних засобів, загальне фото місця ДТП, де встановлено рух авто, локалізація, розташування автомобілів, сліди гальмування, знак 2.1 пріоритету, видимість якого нічим не обмежена; (а.с. 34-45)
- виписним епікризом з медичної карти стаціонарної хворої потерпілої ОСОБА_6 , згідно якого потерпіла доставлена до КЗ "Криворізька міська клінічна лікарня № 2" ДОР, з діагноз забій грудної клітини, забій грудного відділу хребта, закритий перелом лівої голені. Зі слів, травма побутова, в якості пасажира потрапила у ДТП 29.10.2015 року; (а.с. 60)

- висновком експерта № 247 від 15.02.2016 року, проведеного на підставі постанови старшого слідчого Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 11.02.2016 року, згідно якого у ОСОБА_6 , мався перелом внутрішньої щиколотки без зміщення лівого гомілкового суглоба. Ушкодження виникло від ударної дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею або при ударі об такий же предмет, що могло бути в обстановці дорожньо-транспортної пригоди в салоні автомобіля. Давність виявленого пошкодження може відповідати 29.10.2015 року. За своїм характером виявлене ушкодження відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження за ознаками тривалого розладу здоров`я більше 21 доби; (а.с. 63-65)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.04.2016 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 показувала та розказувала, як рухався автомобіль "Москвич-2140" та вказала на місце удару на автомобілі "Москвич-2140" (а.с. 66-68);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.04.2016 року, згідно якого свідок ОСОБА_4 показував та розказував, як рухався його автомобіль "Москвич-2140" до перехрестя, показав місце зіткнення автомобілів, місця пошкоджень на його автомобілі внаслідок ДТП, вказав на дерево, яке обмежувало оглядовість знаку "Дати Дорогу" та яке на момент проведення слідчого експерименту вже було відсутнє; (а.с. 76-81)
- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.10.2016 року, згідно якого свідок ОСОБА_8 показував та розказував, як рухався його автомобіль "Рено Трафік" при прямолінійному русі до місця ДТП, вказав на місце, де приблизно відбулося зіткнення, вказав за допомогою статистичного автомобіля рух автомобіля АЗЛК під час ДТП; (а.с. 87-91)
- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.10.2016 року, згідно якого свідок ОСОБА_9 показувала та розказувала, як рухався автомобіль "Рено Трафік", вказала на місце зіткнення з автомобілем АЗЛК, вказала за допомогою статистичного автомобіля рух автомобіля АЗЛК під час ДТП, за допомогою статистичного автомобіля Москвич вказала, як приблизно до ДТП рухався автомобіль Москвич перед зіткненням; (а.с. 113-116)
- висновком експерта № 19/10.1-197 від 13.12.2016 року, згідно якого сліду гальмування правих коліс автомобіля "Renault Trafik" довжиною 39,6 м відповідає швидкість його руху перед гальмуванням не менш ніж 83,9…87,6 км/год. Згідно варіантів механізму ДТП № 1, 2, 3, в діях водія ОСОБА_4 з керування автомобілем "АЗЛК 21040" вбачаються невідповідності вимогам п. 16.11 і дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з ДТП, що настала. В діях водія ОСОБА_8 з керування автомобілем "Renault Trafik" вбачається невідповідність вимогам п. 16.12 ПДР України, яка з технічної точки зори перебуває в причинному зв`язку з настанням події ДТП. Згідно варіанту механізму ДТП № 4, в діях водія ОСОБА_8 з керування автомобілем "Renault Trafik" не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, котрі б з технічної точки зору могли знаходитись в причинному зв`язку з настанням події ДТП. В діях водія ОСОБА_4 з керування автомобілем "АЗЛК 21040" вбачаються невідповідності вимогам п. 16.11 і дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, як з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з ДТП, що настала. (а.с. 126-131)

Зазначені письмові докази зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, тому вони є допустимими та належними, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину за ч.1 ст.286 КК України.

Доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_15 об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, перевірено судом, однак, суд розцінює їх як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути відповідальності за вчинений злочин з огляду на таке.

Ретельно проаналізувавши показання свідків, безпосередньо сприйнятих під час судового слідства, суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , оскільки вони суттєво різняться з дослідженими у ході судового розгляду доказами, а також різняться між собою. Так, свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що дорожній знак у вигляді трикутника був на дорозі, але був іржавий та його не було видно за деревами, а свідок ОСОБА_12 пояснив, що дорожнього знаку взагалі не було. При цьому, обидва свідки не були очевидцями дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 29.10.2015 року, а про обставини ДТП їм стало відомо зі слів третіх осіб. Зазначені свідки намагалися підтвердити версію обвинуваченого, що дорожній знак 2.1 був відсутній або його не було видно водієві ОСОБА_4 , однак, як зазначалося вище, відповідно до протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди разом зі схемою та фото таблицею до нього від 29.10.2015 року вбачається наявність знаку пріоритету 2.1 "Дати дорогу" по ходу руху обвинуваченого та відсутність будь-яких об`єктів, які б обмежували його видимість. Також неспроможними є показання свідка ОСОБА_12 щодо часу, коли дерево, що загороджувало оглядовість знаку 2.1 водію ОСОБА_4 , було прибрано, оскільки як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 15.04.2016 року, проведеного з водієм ОСОБА_4 , на момент проведення вказаної слідчої дії дерево було відсутнє, при цьому свідок ОСОБА_12 під присягою суду чітко відповів, що саме він через один рік після ДТП спиляв те дерево.

Відповідно до п. 2.3 б Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Посилання обвинуваченого ОСОБА_4 на те, що він не бачив знаку пріоритету 2.1 суперечать обов`язкам водіїв, встановлених у ПДР України.
До тверджень сторони захисту, в частині того, що оглядовість була обмежена, тому ОСОБА_4 не мав можливості побачити знак пріоритету, суд відноситься критично, оскільки вони спростовуються проведеною автотехнічної експертизою, відповідно до якої водій ОСОБА_4 мав об`єктивну можливість завчасно бачити перехрестя, дорожній знак 2.1 та в робочому режимі діяти відповідно до вимог Правил Дорожнього руху.
Пленум Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ про злочини, відповідальність за які встановлено ст. 286 КК України, суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати у вироках, у чому саме полягали названі у перелічених статтях порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та суспільно небезпечними наслідками.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України (постанова від 20 листопада 2014 року, справа № 5-18кс14), яку суд приймає до уваги, у випадку виникнення ДТП за участю декількох учасників наявність чи відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами ст. 286 КК України, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку. Для правильного застосування норми закону про кримінальну відповідальність у таких випадках особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою. На таку особливість вказує і Пленум Верховного Суду України - п. 7 постанови № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту».

Су вважає, що посилання захисника з приводу того, що у водія ОСОБА_8 по ходу руху не було встановлено знаку "Головна Дорога", що на його думку спростовує висновки авто технічної експертизи та презюмує рівнозначність доріг, що утворюють перехрестя, не заслуговують на увагу та не впливають на розвиток причинно-наслідкового зв`язку із ДТП, оскільки судовим розглядом кримінального провадження з`ясовано, що по ходу руху обвинуваченого було встановлено дорожній знак 2.1 "Дати дорогу" не виконання вимог якого останнім і призвело безпосередньо до ДТП.
Таким чином, сукупність досліджених у ході судового розгляду доказів, безперечно підтверджує винність обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині, а невизнання ним своєї провини суд розцінює, як бажання уникнути відповідальності за вчинене.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю «поза розумним сумнівом».
Дії ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд керується вимогами ст.ст.50, 65 КК України та роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р. та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обвинувачений за місцем роботи характеризувався добре, раніше не судимий, під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, враховуючи дані про його особу, ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичних обставин та його наслідків, за відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.

При цьому, згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд може не призначати додаткове покарання, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і з урахуванням особи винного.

Враховуючи характер вчиненого злочину та його наслідки, те що пом`якшуючих покарання обставин судом не встановлено, належних доказів про те, що позбавлення права керування транспортним засобом обвинуваченого позбавить його заробітку, тощо, суду не подано, тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення його права керування транспортними засобами.

Суд вважає, що таке покарання є достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів. Крім того, таке покарання узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною в тому числі в рішенні «Ізмайлов проти Росії», де ЄСПЛ вказав на не, що втручання вважається пропорційним, коли воно відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистого надмірного тягаря для особи.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: закінчення зазначених у законі строків, не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості, не ухилення особи від слідства або суду.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим. (п. 8 Пленуму ВСУ № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, при цьому подія злочину мала місце 29.10.2015 року, отже на час розгляду кримінального провадження в суді пройшло більше ніж три роки. Перебіг давності не зупинявся та не переривався.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбуття призначеного покарання за вимогами ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі положень ч. 2 ст.49 КК України, оскільки з дня вчинення ним злочину минуло більше трьох років.

Судові витрати стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 65, 74 КК України, ст.ст. 100, 124, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення автотехнічної експертизи № 19/10.1-197 від 13.12.2016 року в розмірі 1650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) гривень 75 копійок.

Речові докази: автомобіль "АЗЛК 2140" р.н. НОМЕР_1 , що переданий на зберігання ОСОБА_4 - вважати переданим за належністю; автомобіль "Рено Трафік" р.н. НОМЕР_2 , що переданий на зберігання власнику ОСОБА_8 вважати переданим за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1