Справа № 466/6049/18
У Х В А Л А

30 липня 2018 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002863 від 27.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

установив:

30 липня 2018 року слідчий СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_6 будучи раніше судимий, зокрема, вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 17.10.2013 за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, яке відбув, однак, на шлях виправлення не став і знов вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_6 , 27.07.2018, приблизно о 10 год. 30хв., перебуваючи в сквері по вул. Хвильового, 37 в м. Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, та з корисливих мотивів, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 , та силою зірвав із її шиї золотий ланцюжок , вагою приблизно 10 грам, вартістю 10 000 грн. чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав.

Під час досудового розслідування ОСОБА_6 добровільно видав золотий ланцюжок, який належить ОСОБА_7

28.07.2018року золотий ланцюжок, який належить ОСОБА_7 довжиною 0,54см., визнано речовим доказаом у вказаному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У судове засідання слідчий СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання про накладення арешту без його участі.

Відтак, у відповідності до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна являється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна, який скасовується у встановленому порядку. Арешт майна допускається з метою: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації майна; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України. Завданням арешту майна являється запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Настання негативних наслідків за результатами накладення арешту на вказане майно для інших осіб не передбачається.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вищевказані речі, предмети та документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження №0002863 від 27.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, з метою запобігання можливого їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення чи відчуження, керуючись ст. ст. 36, 40, 170 КПК України, слідчий суддя , -

ухвалив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: золотий ланцюжок, довжиною 0,54см., який належить ОСОБА_7 .

Строк дії ухвали становить один місяць з дня постановлення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1