Справа № 209/835/17
Провадження № 1-кп/209/52/18
31 жовтня 2018 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працює, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 03.09.2010 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 186 ч.2, 104, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, із іспитовим строком згідно ст. 75 КК України на 2 роки;
- 21.08.2010 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 310 ч. 1, 69 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 гривень;
- 02.06.2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 185 ч.3, 289 ч.2, 70 ч.1 КК України по позбавлення волі строком на 5 років, у відповідності до ст. 71 КК України було частково приєднано невідбуту частину покарання 1 день по вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.09.2010 року, до відбуття 5 років та 1 день позбавлення волі, звільнився 30.05.2014 р. із Божковської ВК Полтавської обл., умовно-достроково, невідбутий термін 2 роки 3 місяці та 28 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , 14 листопада 2016 року, у нічний час доби, разом із обвинуваченим ОСОБА_7 , проходили біля будинку АДРЕСА_4 , де у останніх виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна із гаражу домоволодіння АДРЕСА_4 , після чого вони, чітко розподіливши між собою ролі, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що своїми діями здійснюють безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, перелізли через паркан вищезазначеного домоволодіння та проникли у гараж, звідки викрали тример «Soma sm 1255», бензопилу, електродриль та мідний кабель, довжиною 10 метрів, після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , вийшли із гаражу даного домоволодіння, перелізли через паркан та розпорядились даним викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_4 , спільно із ОСОБА_7 , спричинили матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 , згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №357 від 06.02.2017 року на суму 1727,74 гривень.
Крім того, 31.05.2017 року приблизно о 12.00 год. обвинувачений ОСОБА_5 , перебував у себе вдома за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час до нього прийшов його знайомий обвинувачений ОСОБА_4 . В ході спілкування один з одним у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою із ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, 31.05.2017 року приблизно о 13.00 год. обвинувачений ОСОБА_5 за попередньою змовою разом із ОСОБА_4 , який діючи ПОВТОРНО, з метою таємного викрадення чужого майна прийшли до домоволодіння АДРЕСА_5 і скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрали оцинковану сітку «Рабицю», довжиною 21 метр, яка належить ОСОБА_10 . При цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 знаходились зі сторони вулиці та не проникаючи на територію подвір`я, із зовнішньої сторони паркана принесеними з собою плоскогубцями по черзі відривали оцинковану сітку "Рабицю" від залізних опор, до яких вона кріпилась та скатували її у рулони. Ринкова вартість викраденої оцинкованої сітки "Рабиці", з урахуванням зносу, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1982 від 25.06.2017 року станом на 31.05.2017 року склала 456,96 грн. (чотириста п`ятдесят шість гривень 96 копійок). Заволодівши викраденим майном потерпілого ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 з місця кримінального правопорушення зникли та в подальшому розпорядились викраденою оцинкованою сіткою "Рабицею" на власний розсуд.
Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Заявив цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 5500,00 гривень, яку просив стягнути із обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав, підтвердив факти та обставини таємного викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, а саме зазначив, що він, вночі 14 листопада 2016 року, за попередньою змовою із обвинуваченим ОСОБА_7 проходили біля будинку АДРЕСА_4 , де перелізли через паркан та проникли у гараж, звідки таємно викрали тример «Soma sm 1255», бензопилу, електродриль та мідний кабель, довжиною 10 метрів, яке розділили між собою, а грошові кошти отримані від продажу майна він витратив на власні потреби. Також, повторно, він за попередньою змовою із обвинуваченим ОСОБА_5 , 31.05.2017 року приблизно о 12.00 год., прийшли до домоволодіння АДРЕСА_5 , де знаходячись зі сторони вулиці та не проникаючи на територію подвір`я, таємно викрали у потерпілого ОСОБА_10 оцинковану сітку "Рабицю", довжиною 21 метр, яку плоскогубцями по черзі відірвали від залізних опор, до яких вона кріпилась, та скатали її в рулони, а згодом здали її до пункту прийому металобрухту. Заявлений потерпілим ОСОБА_9 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав в частині солідарного відшкодування матеріальної шкоди, в межах суми встановленої експертизою у розмірі 1727,74 грн., а в частині моральної шкоди цивільний позов не визнав, посилаючись на необґрунтованість заявлених вимог. Крім того, заявлений потерпілим ОСОБА_10 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди визнав в межах суми встановленої експертизою у розмірі 456,96 грн. Висловив намір в будь-який час сплатити потерпілим зазначену суму коштів. У скоєному щиросердечно покаявся, просив суд суворо його не карати, шкодує про вчинені ним злочини.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив факти та обставини таємного викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, а саме зазначив, що він, вночі 14.11.2016 року, за попередньою змовою із обвинуваченим ОСОБА_4 , проходили біля будинку АДРЕСА_4 , де перелізли через паркан та проникли у гараж, звідки таємно викрали тример «Soma sm 1255», бензопилу, електродриль та мідний кабель, довжиною 10 метрів, яке розділили між собою, а грошові кошти отримані від продажу частини майна він витратив на власні потреби. Заявлений потерпілим ОСОБА_9 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав в частині солідарного відшкодування матеріальної шкоди, в межах суми встановленої експертизою у розмірі 1727,74 грн., а в частині моральної шкоди цивільний позов не визнав, посилаючись на необґрунтованість заявлених вимог. Висловив намір в будь-який час сплатити потерпілому ОСОБА_9 зазначену суму коштів. У скоєному щиросердечно покаявся, просив суд суворо його не карати, шкодує про вчинений ним злочин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив факти та обставини таємного викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а саме зазначив, що 31.05.2017 року приблизно о 12.00 год. він разом із обвинуваченим ОСОБА_4 прийшли до домоволодіння АДРЕСА_5 , де знаходячись зі сторони вулиці та не проникаючи на територію подвір`я, таємно викрали у потерпілого ОСОБА_10 оцинковану сітку "Рабицю", довжиною 21 метр, яку плоскогубцями по черзі відірвали від залізних опор, до яких вона кріпилась, та скатали її в рулони, а згодом здали її до пункту прийому металобрухту. Заявлений потерпілим ОСОБА_11 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди визнав в частині солідарного відшкодування матеріальної шкоди, в межах суми встановленої експертизою у розмірі 456,96 грн. Висловив намір в будь-який час сплатити потерпілому ОСОБА_11 зазначену суму коштів. У скоєному щиросердечно покаявся, просив суд суворо його не карати, шкодує про вчинений ним злочин.
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14.11.2016 року, згідно якого ОСОБА_9 звернувся до Дніпровського ВП із заявою про викрадення у нього вночі 13.11.2016 року за адресою: АДРЕСА_4 невідомими особами його особистого майна (т.4 а.п.62);
- протоколом огляду місця події від 14.11.2016 року з фототаблицею (т.4 а.п.63), згідно якого в присутності понятих, за участю спеціаліста ОСОБА_12 , було оглянуто домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ;
- висновком експерта № 10/4.2-865 від 21.12.2016 року (т.4 а.п.68-72), згідно якого навісний замок, вилучений 14.11.2016 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 несправний. Даний замок міг бути відкритий шляхом поміщення в шпарину для ключа предмету, який має форму, розміри, близькі до шпарини для ключа та силової дії на вказаний предмет, що призвело до зміщення робочих шайб у патроні, повороту циліндру при заклинених шайбах, переміщення металевих кульок, що виконують роль ригеля та розблокування дужки;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.01.2017 року (т.4 а.п.75), відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_4 ;
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 357 від 06.02.2017 року (т.4 а.п. 77-80), згідно якого ринкова вартість з урахуванням зносу тримеру «soms sm 1255» станом на 14.11.2016 року складає 1727,74 грн.
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2017 року (т.4 а.п.81), відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_7 .
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.05.2017 року, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_10 звернувся до Дніпровського ВП із заявою про викрадення у нього 31.05.2017 року о 15:30 год. за адресою: АДРЕСА_6 на території домоволодіння, металевого забору, довжиною 24 метри (т.4 а.п.24);
- протоколом огляду місця події з фототаблицею від 31.05.2017 року, згідно якого в присутності понятих за участю ОСОБА_14 було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 , а також предмети металевого лому металу, у вигляді фрагментів сітки рабиці у кількості двох штук, розміром 300х1100 мм, арматура прути у кількості 6 штук, стійки, які ОСОБА_14 придбав для особистих потреб у невідомої особи (т.4 а.п.25-26);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з додатком від 29.06.2017 року, відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_4 , який 31.05.2017 р. запропонував йому придбати оцинковану сітку рабицю (т.4 а.п. 28-30);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1982 від 25.06.2017 року (т.4 а.п.45-49), згідно якого ринкова вартість оцинкованої сітки «рабиці», довжиною 21 м, висотою 1700 мм, розміри комірки 25х30 мм, станом на 31.05.2017 р. з урахуванням зносу складає 456,96 грн.;
- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 19.07.2017 року (т.4 а.п.50-54), згідно якого в присутності понятих, захисника, обвинувачений ОСОБА_5 відтворив обставини події, що сталася 31.05.2017 року, та зазначив, що 31.05.2017 року він за попередньою змовою із ОСОБА_4 прийшли до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , та маючи на меті викрадення сітки, яка огороджувала дане домоволодіння, принесли із собою плоскогубці, для того щоб відрізати сітку. Після чого, вони вдвох з ОСОБА_4 по черзі почали відрізати оцинковану сітку від залізних опор, до яких вона кріпилася, та скатували її руками. Кожен з них взяв декілька рулонів оцинкованої сітки та направилися до пункту прийому металобрухту;
- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 19.07.2017 року (т.4 а.п.55-60), згідно якого в присутності понятих, обвинувачений ОСОБА_4 відтворив обставини події, що сталася 31.05.2017 року, та зазначив, що 31.05.2017 року він за попередньою змовою із ОСОБА_5 прийшли до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , та маючи на меті викрадення сітки, яка огороджувала дане домоволодіння, принесли із собою плоскогубці, для того щоб відрізати сітку. Після чого, вони вдвох з ОСОБА_5 по черзі почали відрізати оцинковану сітку від залізних опор, до яких вона кріпилася і скатували її руками. Кожен з них взяв декілька рулонів оцинкованої сітки та направилися до пункту прийому металобрухту.
Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, які не викликають у суду сумнівів, тому суд покладає їх в основу вироку.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення; за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.
При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які за ступенем тяжкості є злочинами середньої тяжкості та тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий (т.4 а.п. 41), на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.4 а.п. 42), за місцем мешкання характеризується посередньо (т.4 а.п.43).
Згідно досудової доповіді, складеної старшим інспектором Дніпровського РС Кам`янського МВ Південно-Східного ПВКПП МУ України ОСОБА_15 11.04.2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинувачений є особою раніше не судимою, несе середній ризик для суспільства, але може виправитися без ізоляції від суспільства. Рекомендовано застосувати відносно нього ст. 75 КК України та призначити йому обов`язки згідно ч.2 ст. 76 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття у вчиненні злочинів.
Обставин, які у відповідності до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст.70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією відповідної статті суд не вбачає.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий (т.4 а.п. 53-54), на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.4 а.п. 51).
Згідно досудової доповіді, складеної старшим інспектором Дніпровського РС Кам`янського МВ Південно-Східного ПВКПП МУ України ОСОБА_15 11.04.2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинувачений є особою раніше судимою, несе дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення. Уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. На думку уповноваженого органу з питань пробації відносно громадянина ОСОБА_7 необхідне застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснити без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття у вчиненні злочину.
Обставин, які у відповідності до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
З урахуванням обставин і тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, і він може бути звільнений від відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Підстав для застосування до ОСОБА_7 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не судимий (т.4 а.п. 33), знаходиться на обліку у лікаря нарколога з 2015 року з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади в результаті вживання опіатів, синдром залежності F: 11.2 відповідно міжнародної класифікації хвороб -10 «Психічні розлади та розлади поведінки» 1999р. на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т.4 а.п. 35), за місцем мешкання характеризується посередньо (т.4 а.п. 36).
Згідно досудової доповіді, складеної старшим інспектором Дніпровського РС Кам`янського МВ Південно-Східного ПВКПП МУ України ОСОБА_15 02.04.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинувачений є особою раніше судимою, несе дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення. Уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття у вчиненні злочину.
Обставин, які у відповідності до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
З урахуванням обставин і тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, і він може бути звільнений від відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Вирішуючи по суті цивільні позови, які заявлені потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Судом враховується, що заявлені потерпілим ОСОБА_10 позовні вимоги в частині стягнення з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завданої йому матеріальної шкоди у розмірі 5500,00 гривень підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи, проведеної у рамках кримінального провадження від 25.06.2017 року № 1982, згідно якого ринкова вартість оцинкованої сітки «рабиці», довжиною 21 м, висотою 1700 мм, розміри комірки 25х30 мм, станом на 31.05.2017 р. з урахуванням зносу складає 456,96 грн. Крім того, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_10 в межах суми встановленої експертизою у розмірі 456,96 грн. З таких підстав цивільний позов слід задовольнити в сумі 456,96 гривень, в іншій частині слід відмовити, з підстав недоведеності матеріалами справи.
Як випливає із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана злочином, відшкодовується на загальних підставах, тобто особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Частиною 3 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачених в повному обсязі.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:
-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
-за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 судом не обирався.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
На підставі 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 не обирався.
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
На підставі 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 456 (чотириста п`ятдесят шість) гривень 96 копійок.
В задоволенні іншої частини цивільного позову ОСОБА_10 - відмовити.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 - задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1727 (одна тисяча сімсот двадцять сім) гривень 74 копійки, а також моральної шкоди у сумі 2000,00 (дві тисячі) гривень.
В задоволенні іншої частини цивільного позову ОСОБА_9 - відмовити.
Речові докази: - навісний замок з вхідних дверей гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 повернути за належністю потерпілому ОСОБА_9 .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави витрати при проведенні судової експертизи у сумі 873 гривень 68 копійок з кожного в рівних частинах.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави витрати при проведенні судової експертизи у сумі 170 гривень 00 копійок з кожного в рівних частинах.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1