Справа № 738/1309/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/183/18
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 , ( в режимі відеоконференції )

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою засудженому ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Своє рішення суд мотивував наявністю у засудженого ОСОБА_8 п`яти стягнень, які були на нього накладені на протязі відбування ним покарання, та враховуючи особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці, прийшов до висновку, що останній не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь період строку відбування покарання.

Не погоджуючись з рішенням суду були подані апеляційні скарги, в яких:

- засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що на час розгляду його клопотання в суді першої інстанції він відбув ? частини строку покарання, і вважає, що посилання представника установи про його посередню характеристику спростовується змістом самої характеристики, згідно якої він тривалий час працевлаштований, до обов`язків ставиться сумлінно та старанно, за характером спокійний, не конфліктний, має 3 заохочення та 5 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку. Також, зазначає, що у 2016 році відносно нього було подане спільне подання адміністрації Менської ВК та спостережної комісії Менської районної адміністрації про зміну не відбутої частини покарання більш м`яким і згідно долученої до вказаного подання характеристики він характеризується позитивно, а тому вважає непереконливими висновки суду, що він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

- адвокат ОСОБА_7 в поданій в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нове рішення, яким задовольнити клопотання її підзахисного про умовно дострокове звільнення. В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги наводить доводи, аналогічні доводам викладених в апеляційній сказі засудженого ОСОБА_8 . Крім того, зазначає, що спостережна комісія Менської районної державної адміністрації не заперечувала проти застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, і прокурор, в судовому засіданні місцевого суду, висловив думку, що з врахуванням даних про засудженого останній підпадає під дію ст.. 81 КК України і тому просив задовольнити подане клопотання. Вважає, що місцевим судом не враховано, що засуджений ОСОБА_8 працевлаштований, з 2016 року по день звернення з клопотанням не мав дисциплінарних стягнень, став на шлях виправлення, відбув встановлену законом частину строку призначеного покарання, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, а тому він заслуговує на застосування умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подані ними апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив рішення місцевого суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2012 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 185, п. 12 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі. В строк зараховано час затримання з 02 травня 2011 року по 05 травня 2011 року включно.

Згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 09 березня 2017 року вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2012 року залишено без змін.

Згідно ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2016 року зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі час попереднього ув`язнення з 02 травня 2011 року по 05 травня 2011 року, з 23 квітня 2012 по 17 грудня 2012 року, з 25 березня 2014 року по 12 серпня 2014 року, з 06 лютого 2015 року по 17 травня 2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув клопотання засудженого, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.

При цьому колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Колегія суддів звертає увагу, що застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

З наявної в матеріалах справи характеристики вбачається, що ОСОБА_8 характеризуєть посередньо, залучався до робіт в установі, має п`ять стягнень, які погашені у встановленому законному порядку, однак на противагу цьому отримав лише 3 заохочення.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_8 , оскільки його поведінка за час відбування покарання не завжди була сумлінною, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ст. 81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення останнього.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду клопотання повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України та обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення є неприпустимим, оскільки він не довів своє виправлення.

Посилання сторони захисту на рішення спостережної комісії при РДА, яка погодила застосування до ОСОБА_8 умовно-дострокове звільнення та думку прокурора в судовому засіданні місцевого суду, який не заперечував проти застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, на думку колегії суддів є необґрунтованими, оскільки, вказані обставини не є визначальними під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, а таке рішення ухвалюється судом з врахуванням поведінки засудженого за весь час відбування покарання і якщо останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення

За таких обставин колегія суддів вважає, що постановлена судом ухвала стосовно засудженого ОСОБА_8 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 537 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4