У Х В А Л А
іменем України

06 вересня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий суддя - ОСОБА_1

з участю: секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника органу пробації - ОСОБА_4

засудженої - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Зміївського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання,

у с т а н о в и в :

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 23 вересня 2016 року ОСОБА_5 засуджена за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк на 5 (п`ять) років, в силу статті 75 Кримінального кодексу України від призначеного покарання звільнена з випробуванням на 3 (три) роки.

02.05.2018 начальник Зміївського районного відділу з питань пробації ОСОБА_4 звернулася з поданням про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання.

В обґрунтування клопотання зазначила, що копія вироку суду стосовно ОСОБА_5 надійшла до Зміївського РВ з питань пробації на виконання 26.10.2016. Засуджена ОСОБА_5 була викликана до уповноваженого органу з питань пробації на 03.11.2016 для постановки на облік, де їй були роз`яснені умови та порядок відбування покарання.

В подальшому засудженій було встановлено день явки на реєстрацію до Зміївського РВ з питань пробації - перша середа кожного місяця.

Протягом терміну випробування засуджена ОСОБА_5 порушує порядок та умови відбування покарання, а саме 03.05.2017, їй було винисено письмове застереження за не явку до уповноваженого органу з питань пробації, та вона була ознайомлена, що у разі подальшого невиконання обов`язків, покладених на неї судом, до суду будуть направлені матеріали щодо скасування звільнення від покарання з випробуванням. Незважаючи на попередження засуджена ОСОБА_5 продовжила ухилятися від відбування покарання, та 07.03.2018, 04.04.2018 не прибула для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважної причини у встановлений день, після чого їй було винесено письмове повторне попередження. Крім того засуджена ОСОБА_5 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 175-1, частиною 1 статті 178-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та зловживає спиртними напоями, вчиняє дрібні крадіжки, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення та може привезти до повторного вчинення кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду працівник органу з питань пробації ОСОБА_4 підтримала подання з підстав, викладених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 просила ухвалити рішення на розсуд суду.

Засуджена ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 проти подання заперечували мотивуючи мотивуючи тим, що у березні та квітні 2018 року ОСОБА_5 не з`явилася до органу пробації на відмітку з причини хвороби, що підтверджується відповідною медичною довідкою.

Крім того, ОСОБА_5 заперечувала факт притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, а також вважала безпідставними твердження подання про вчинення нею дрібних крадіжок.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши подання та матеріали особової справи ОСОБА_5 , суд дійшов наступного:

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 8 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

У відповідності до частини 2 статті 78 Кримінального кодексу України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 23 вересня 2016 року ОСОБА_5 визнано винною у злочині, передбаченому за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; в силу статті 75 Кримінального кодексу України від призначеного покарання звільнено з випробуванням на строк 3 (три) роки, відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 зобов`язано: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції. (а. п. 97-98).

03.11.2016 засуджену ОСОБА_5 взято на облік до Зміївського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції (на даний час орган з питань пробації). (особова справа а. 13, 14).

Постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 03.11.2016 ОСОБА_5 зобов`язано з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції (на даний час орган з питань пробації), та призначено їй днем явки першу середу кожного місяця в період часу з 08:00 години до 17:00 години. Якщо день реєстрації припадає на вихідний день або святковий день, реєстрація переноситься на наступний робочий день. (особова справа а. 15).

Як видно з листа реєстрації засудженої ОСОБА_5 , вона не з`явилася на реєстрацію без поважних причин 03.05.2017, за що їй було оголошено застереження від 02.06.2017.

У зв`язку зі зміною місця проживання засудженої ОСОБА_5 , її особову справу було передано на виконання до Слобідського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, де засуджену було взято на облік. (особова справа а. 59).

В подальшому, засуджена знову змінила місце проживання, та переїхала до с. Роздольне Зміївського району Харківської області (особова справа а. 88, 89) та згідно листу реєстрації 07.03.2018 та 04.04.2018 до Зміївського відділу з питань пробації на реєстрацію не з`явилася.

Водночас, в матеріалах особової справи на а. 148 наявна довідка КЗОЗ "Зміївська ЦРЛ" від 25.04.2018, №541, якою підтверджується факт перебування ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні з 16.04.2018 по 23.04.2018 з діагнозом: хронічний гастродуоденіт в стадії загострення. Хронічний токсичний гепатит з переходом в цироз печінки з ознаками портальної гіпертензії. Анемія.

Крім того, засуджена ОСОБА_5 надала під час судового розгляду довідку - виписку із амбулаторної карти № 2898, видану КЗОЗ "Зміївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги", з якої вбачається, що 12.02.2018 вона відвідала лікаря з привду хронічного гепатиту; 19.02.2018 та 23.02.2018 здавала клінічні аналізи; 03.03.2018 - проходила ультразвукове обстеження, після чого з 16.04.2018 по 23.04.2018 проходила стаціонарне лікування.

З урахуванням наявних, документально підтверджених, відомостей щодо стану здоров`я засудженої та її звернення за медичною допомогою, відсутні підстави для висновку, що 07.03.2018 та 04.04.2018 вона без поважних причин не прибула на відмітку до органу пробації, а доводи засудженої про те, що вона не прибула через стан здоров`я заслуговують на увагу.

Крім того, засуджена посилалася на віддаленість с. Роздольне та складні погодні умови 07.03.2018, коли вона не змогла доїхати до м. Змієва і через дорожні умови, бо не було транспорту. Що стосується доводів подання про притягнення засудженої під час іспитового строку до адміністративної відповідальності, слід зазначити, що у поданні вказано про два такі факти, що не складає систему.

Крім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення №234757 про накладення стягнення у виді попередження на ОСОБА_5 за частиною 1 статті 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення (особова справа а. 122) датована жовтнем 2017 року без зазначення дати її складання, а підпис у постанові про отримання ОСОБА_5 копії постанови відрізняється від її підпису у паспорті (а. п. 71). Сама ж ОСОБА_5 стверджувала, що підпис у постанові належить не їй.

Також, представником органу пробації ОСОБА_4 під час судового розгляду надано довідку ПО ІПС "АРМОР" станом на 25.06.2018, зі змісту якої вбачається, що у відношенні ОСОБА_5 відсутні відомості щодо притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відсутнє посилання на будь-які докази щодо вчинення засудженою дрібних крадіжок.

Таким чином, доводи подання органу пробації про невиконання засудженою ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків з метою ухилення від виконання вироку та вчинення нею адміністративних правопорушень носить суперечливий характер, не ґрунтується на всебічно досліджених обставинах справи та не підтверджено належними і достовірними доказами.

За таких обставин, подання начальника Зміївського районного відділу з питань пробації ОСОБА_4 про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання є передчасним та не підлягає задоволенню.

Керуючись частиною 2 статті 78 Кримінального кодексу України, пунктом 8 частини 1 статті 537, статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Відмовити у задоволенні подання начальника Зміївського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання.

2. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1