Справа № 743/936/17
Провадження №1-кп/743/5/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2018 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

перекладачів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальне провадження № 0000256,про обвинувачення
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Добрянка Ріпкинського району Чернігівської області, з початковою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобовязаного, проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 КК України;

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року, в невстановлений органом досудового розслідування день та час, ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступі, із застосуванням фізичної сили встановленої особи, котра не є співучасником злочину та не підлягає кримінальній відповідальності, з території домоволодіння АДРЕСА_1 , таємно викрав супутникову антену, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду в розмірі 648 грн.

Крім того, ОСОБА_11 обвинувачується в тому що він, у невстановлений органом досудового слідства день та час, в кінці лютого 2017 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, із застосуванням фізичної сили встановлених осіб, які не є співучасниками злочину та не підлягають кримінальній відповідальності, таємно викрав супутникову антену, яка знаходилась на території господарства АДРЕСА_1 , вартістю 406 грн., чим заподіяв ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою винність у вчиненні злочинів не визнав та показав, що він знайомий з потерпілим ОСОБА_12 близько 5 років і, з лютого 2016 року по лютий 2017 року, ОСОБА_11 , з дозволу ОСОБА_12 , проживав у домоволодінні, яке належить потерпілому та розташоване по АДРЕСА_2 . У період з 14 по 15 лютого 2017 року ОСОБА_11 травмував ногу, наступивши на цвях, внаслідок чого у нього розпочалось запалення і він, не будучи здатним себе обслуговувати, повернувся жити до своєї матері на АДРЕСА_1 . З приводу пошкодження ноги ОСОБА_11 до медичних закладів не звертався через відсутність коштів та упродовж близько 1,5 місяців проживав з матір`ю. Обвинувачений не повідомляв ОСОБА_12 про те, що він залишив домоволодіння потерпілого без нагляду. Наприкінці березня 2017 року, після того як рана на нозі у обвинуваченого загоїлась, ОСОБА_11 прийшов на подвір`я ОСОБА_12 , де спочатку виявив, що серцевина врізного замка на вхідних дверях до будинку пошкоджена. В подальшому обвинувачений помітив, що із трьох супутникових антен, які були закріплені хомутами на металевій трубі у дворі ОСОБА_12 , в наявності залишилась лише одна, верхня антена. Нижня антена, яка була викрадена, знаходилася на висоті близько 2,5 метра від землі і демонтувати її без використання драбини було неможливо. При цьому, такого знаряддя у дворі ОСОБА_12 не було. Після цього ОСОБА_11 зателефонував потерпілому, повідомив про крадіжку і чекав останнього на місці. Іншого майна в домоволодінні потерпілого викрадено не було, так як особи, котрі пошкодили серцевину замка, не змогли зайти до приміщення. Згодом ОСОБА_11 дізнався, що ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 викрадали антени також у інших жителів смт.Добрянка і один з потерпілих викрив їх злочинну діяльність. Про ці обставини ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_12 і потерпілий самостійно добився зізнання у злочині від осіб, причетних до його скоєння. ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 проживають в АДРЕСА_1 на відстані близько 100 метрів від домоволодіння ОСОБА_12 і могли бути обізнані про тимчасову відсутність ОСОБА_11 . Сам обвинувачений, у період часу до якого орган досудового розслідування відносить вчинення крадіжок, проживав на цій же вулиці, на відстані близько 1,5 км. від місця події. Обвинувачений знайомий з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , однак не підтримує з ними жодних стосунків, за виключенням того, що в кінці 2016 року він віддавав ОСОБА_15 на ремонт DVD-програвач. У ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 є підстави обмовляти ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, так як вони вже були викриті в аналогічній протиправній діяльності. Під час досудового розслідування слідчий була обізнана про те, що ОСОБА_11 не має базової середньої освіти, не володіє українською мовою, однак не пропонувала обвинуваченому скористатися послугами адвоката і перекладача.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, винність ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.
Так, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 показав, що він раніше проживав у будинку АДРЕСА_3 . На той час у вказаному приміщенні також проживав двоюрідний брат ОСОБА_13 - ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , разом з дружиною та дітьми. Неподалік від будинку ОСОБА_13 , упродовж декількох років, в домоволодінні належному ОСОБА_12 , постійно проживав ОСОБА_11 , який виконував різні роботи по господарству. ОСОБА_13 періодично спілкувався з обвинуваченим та розпивав з ним алкогольні напої. В один із вечорів наприкінці лютого 2017 року, близько 22-23 години, додому до ОСОБА_13 прийшов ОСОБА_11 , котрий погостювавши нетривалий час, запропонував піти до місця свого проживання і також розпити спиртні напої. На вказану пропозицію погодились ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , які пішли до ОСОБА_11 , де в будинку вжили незначну кількість горілки. Через деякий час ОСОБА_11 запропонував присутнім зняти одну із трьох супутникових антен, які знаходились у дворі потерпілого, пояснивши, що вказане майно йому передав у власність ОСОБА_12 . Добросовісно помиляючись щодо намірів обвинуваченого, ОСОБА_13 і ОСОБА_14 погодились на пропозицію ОСОБА_11 , вийшли на подвір`я, і свідок, ставши на спину ОСОБА_14 , з використанням ключів, наданих обвинуваченим, демонтував нижню антену. Потім ОСОБА_13 , разом зі ОСОБА_11 , віднесли вказану антену іншому жителю смт.Добрянка - ОСОБА_16 , з яким вони заздалегідь, у телефонному режимі, домовились про продаж цього майна. За місцем проживання ОСОБА_16 , останній розрахувався зі ОСОБА_11 , і за виручені кошти ОСОБА_13 та ОСОБА_11 придбали 1 літр горілки, яку вони в подальшому розпили за участі ОСОБА_14 . Приблизно через 1,5 тижня, додому до ОСОБА_13 , у вечірній час, знову прийшов ОСОБА_11 , якого свідок пригостив спиртним. В свою чергу, обвинувачений запропонував знову піти до місця його проживання і демонтувати другу антену, з метою її продажу. На вказану пропозицію погодились ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 . При цьому ОСОБА_11 також вказував, що частина майна у домоволодінні ОСОБА_12 передана йому у власність потерпілим. Другу антену демонтував ОСОБА_15 з використанням ключів, наданих ОСОБА_11 , однак її спочатку віднесли додому до ОСОБА_13 , де після вжиття алкогольних напоїв свідок заснув, а наступного ранку виявив, що антена зникла. Як згодом з`ясувалось, це майно вночі було продано жительці смт.Добрянка - ОСОБА_17 . На той час ОСОБА_11 міг ходити без сторонньої допомоги, однак накульгував на одну ногу. Про те, що антени не належали ОСОБА_11 , свідок дізнався через тривалий проміжок часу від власника цього майна - ОСОБА_12 .
Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що взимку та навесні 2017 року він проживав по АДРЕСА_3 в будинку свого брата - ОСОБА_13 . У вказаному приміщенні на той час також жив ОСОБА_15 , разом з дружиною і дітьми. Обвинувачений ОСОБА_11 вже близько 3 років проживав неподалік на цій же вулиці в домоволодінні належному ОСОБА_12 . Наприкінці лютого 2017 року, у темну пору доби, ОСОБА_11 зайшов у гості до ОСОБА_13 і, пробувши деякий час, запросив присутніх піти до місця його проживання з метою розпиття горілки. На вказану пропозицію погодились ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , які пішли зі ОСОБА_11 в домоволодіння, належне потерпілому ОСОБА_12 . У вказаному домоволодінні є два житлових приміщення, одним з яких користувався ОСОБА_11 . Після того, як обвинувачений разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 випили все спиртне, яке було у ОСОБА_11 , останній запропонував присутнім продати телевізор, або інше майно, і за виручені кошти знову придбати алкоголь. При цьому ОСОБА_11 пояснив, що житлове приміщення та інше майно йому передав у власність ОСОБА_12 . Щоб демонтувати антену, яка була закріплена на металевій трубі, обкладеній цеглою, ОСОБА_14 нагнувся, йому на спину став ОСОБА_13 і останній, з використанням ключів наданих ОСОБА_11 , відкрутив хомути. Після того, як антена була знята, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_13 понесли її продавати ОСОБА_16 , з яким про це заздалегідь домовились по телефону, а ОСОБА_14 пішов додому. Подальшого перебігу подій свідок точно не пам`ятає за давністю часу та у зв`язку зі станом алкогольного сп`яніння. Другу антену у домоволодінні ОСОБА_12 за аналогічних обставин, в присутності ОСОБА_14 , за пропозицією ОСОБА_11 , вже демонтував ОСОБА_15 , якого обвинувачений також переконав у правомірності цих дій. Після того, як антена була знята, її спочатку віднесли додому до ОСОБА_13 , а вподальшому, тієї ж ночі, вказане майно за 300 грн. ОСОБА_14 продав жительці смт.Добрянка - ОСОБА_17 . Виручені від реалізації антени кошти свідок віддав ОСОБА_11 . На той час ОСОБА_11 накульгував на одну ногу, однак ходив без сторонньої допомоги.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що він тривалий час знає ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і не перебуває в неприязних або родинних відносинах з ними. Станом на лютий-березень 2017 року, свідок винаймав житло в будинку ОСОБА_13 по АДРЕСА_1 . У вказаному приміщенні на той час проживав сам власник, його родич - ОСОБА_14 , а також дружина і діти свідка ОСОБА_15 . В один із вечорів наприкінці лютого 2017 року, ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 випили 1 літр горілки, після чого до них, близько 23 години, прийшов ОСОБА_11 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому ОСОБА_15 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 випили разом зі ОСОБА_11 ще 0,5 літра горілки, яка у них залишалася, і продовжили спілкування. Через деякий час ОСОБА_11 , з метою придбання спиртного, запропонував присутнім продати належну йому антену-тарілку. На цю пропозицію погодились всі присутні, зокрема ОСОБА_15 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . В той час дружина і діти ОСОБА_15 вже спали і не могли чути змісту розмови присутніх. Безпосередньо реалізувати антену мали намір сам ОСОБА_11 і ОСОБА_14 . Свідок був обізнаний про те, що матір ОСОБА_11 проживає на тій же вулиці, однак на значній відстані. Де саме проживає обвинувачений, ОСОБА_15 достеменно відомо не було, однак він ішов, будучи впевненим, що прямує додому до обвинуваченого, оскільки це підтверджував ОСОБА_14 . Про те, що вони прибули в домоволодіння належне ОСОБА_12 , свідок не знав, оскільки йому точно було відоме інше фактичне місце проживання потерпілого, у зв`язку з тим, що ОСОБА_15 раніше неодноразово допомагав останньому по господарству. Подвір`я, до якого вони зайшли, мало ознаки жилого, хвіртка до нього була незамкнена, а в суміжному будинку горіло світло. У дворі, на трубі обкладеній цеглою, ОСОБА_15 побачив дві супутникові антени, нижня з яких мала три приймачі, а верхня - один. Свідок особисто заліз на цегляний стовп і ключами, які надав ОСОБА_11 , відкрутив хомути, якими була закріплена тарілка. Після цього, близько 00 години 15 хвилин, антену віднесли додому до ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , де ОСОБА_15 , під впливом раніше вжитого алкоголю, заснув. Перед тим свідок чув, як ОСОБА_14 з мобільного телефона дзвонив ОСОБА_17 , з метою продажу їй майна ОСОБА_11 . Коли наступного ранку ОСОБА_15 прокинувся, то антени в будинку вже не було, і він дізнався, що це майно ОСОБА_11 разом з ОСОБА_14 продали за 300 грн., однак виручених грошей свідок не бачив та не приймав участі в їх використанні. Про те, що антена належала ОСОБА_12 , свідок дізнався через тривалий проміжок часу від самого потерпілого, який особисто, шляхом проведення співбесіди з обвинуваченим та свідками, з`ясував фактичні обставини справи. Під час досудового розслідування слідчий не проводила зведення віч-на-віч між ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , однак слідчий експеримент за участі свідка проводився. Підстав оговорювати ОСОБА_11 у свідка немає.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що в лютому чи березні 2017 року, в нічний час, їй зателефонував житель смт.Добрянка ОСОБА_14 і запропонував придбати супутникову антену, переконавши свідка, що він володіє цим майном на законних підставах. На вказану пропозицію ОСОБА_17 погодилась і через деякий час ОСОБА_14 приніс їй антену на 3 чашки, за яку свідок відразу сплатила 300 грн. Ціну за антену визначав сам продавець, який на той час перебував у стані алкогольного спяніння. Через тривалий проміжок часу вказане майно у ОСОБА_17 вилучили працівники поліції. Свідкові невідомо, чи має відношення ОСОБА_11 до викрадення антени.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 показала, що вона доводиться матірю обвинуваченому та зареєстрована і проживає разом з ним по АДРЕСА_1 . З 2016 року і до весни 2017 року, ОСОБА_11 проживав у домоволодінні належному ОСОБА_12 , яке також розташоване по АДРЕСА_1 . Взимку 2017 року ОСОБА_11 пошкодив ногу, внаслідок чого розпочався запальний процес і обвинувачений на тривалий час перейшов жити до неї, оскільки самостійно майже не міг рухатись. У вказаний період часу ОСОБА_11 рідко виходив з будинку, переважно до сусідів, однак мали місце випадки, коли він залишав житлове приміщення з метою відвідати садибу ОСОБА_12 , в тому числі у темну пору доби, коли свідок вже спала. Про факт викрадення антен у потерпілого, ОСОБА_18 дізналася зі слів сина. ОСОБА_11 повідомляв ОСОБА_18 про те, що у вчиненні злочину його оговорюють ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 . Взимку 2016-2017 років ОСОБА_18 купувала для сина дверний замок, так як зі слів останнього, запираючий пристрій в будинку ОСОБА_12 був зламаний невідомими особами.
Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 показав, що наприкінці зими чи на початку весни 2017 року, у вечірній час, йому зателефонували ОСОБА_14 з ОСОБА_13 і запропонували придбати супутникову антену. Зі слів вказаних осіб свідок дізнався, що антеною на законних підставах володіє ОСОБА_11 . Будучи впевненим, що антена не викрадена, ОСОБА_16 дав згоду на її придбання, сплативши ОСОБА_14 і ОСОБА_13 200 чи 300 грн. Додому до ОСОБА_16 антену принесли вказані вище особи, які перебували у стані алкогольного спяніння і, з їх слів, свідок зрозумів, що ОСОБА_11 також йшов слідом за ОСОБА_14 і ОСОБА_13 , однак відстав по дорозі. Через нетривалий проміжок часу, не більше ніж через тиждень, коли ОСОБА_16 заходив додому до ОСОБА_14 , там він зустрів ОСОБА_11 який особисто підтвердив той факт, що придбана ОСОБА_16 антена належала обвинуваченому. 22.06.2017 року працівники поліції вилучили вказану антену у ОСОБА_16 і свідок дізнався, що вона була викрадена у ОСОБА_12 . Антена, яку придбав ОСОБА_16 , була без документів, мала білий колір та одну голівку. В подальшому, ні ОСОБА_14 , ні ОСОБА_13 не повернули отриманих від свідка коштів.
З переглянутого в судовому засіданні відеозапису до протоколу слідчого експеримента вбачається, що 24.06.2017 року свідок ОСОБА_13 , знаходячись у домоволодінні по АДРЕСА_2 , в присутності понятих розповів і показав, як в один із днів взимку 2017 року він, спільно з ОСОБА_14 та ОСОБА_11 зайшли до місця проживання останнього і після розпиття алкогольних напоїв обвинувачений запропонував продати тарілку-антену. При цьому ОСОБА_11 переконав присутніх, що вказане майно перебуває у його власності. З метою демонтажу антени ОСОБА_13 став на спину ОСОБА_14 та в присутності обвинуваченого, наданими йому ключами, відкрутив антену, яку вони втрьох віднесли і продали за 300 грн. наочно знайомій жінці в смт.Добрянка, а за виручені кошти придбали алкогольні напої і продукти харчування. В подальшому, на початку березня 2017 року, ОСОБА_11 приходив у гості до місця проживання ОСОБА_13 на АДРЕСА_3 , де вони розпивали алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_11 запропонував присутнім продати другу супутникову антену з того ж самого домоволодіння. Вказану антену, в присутності ОСОБА_11 , демонтував ОСОБА_15 , ставши на спину ОСОБА_13 , після чого її віднесли до місця проживання ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 .
Переглянутим в судовому засіданні відеозаписом до протоколу слідчого експеримента, проведеного зі свідком ОСОБА_15 підтверджується, що останній, в присутності понятих, знаходячись у домоволодінні належному ОСОБА_12 , розповів і показав, як на початку березня 2017 року додому до ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , де на той час проживав і ОСОБА_15 , прийшов ОСОБА_11 з яким присутні випили незначну кількість горілки. Через деякий час обвинувачений запропонував продати належну йому супутникову антену, на що присутні погодились. Вказану антену демонтував особисто ОСОБА_15 ключами, які надав ОСОБА_11 та в присутності останнього. При цьому обвинувачений переконував, що антена належить йому особисто. Після того, як антену зняли, її віднесли до місця проживання ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 . Прокинувшись наступного ранку ОСОБА_15 виявив, що антена відсутня.
З відеозапису до протоколу слідчого експеримента, проведеного за участі свідка ОСОБА_14 , вбачається, що останній розповів як він двічі, у нічний час, в лютому та березні 2017 року, в присутності ОСОБА_11 за місцем проживання останнього і на його пропозицію, приймав участь в демонтажі двох супутникових антен, які за твердженнями ОСОБА_11 були його особистою власністю. За показами свідка, першу демонтовану антену продали ОСОБА_16 .
З довідки (б/н), виданої ФОП « ОСОБА_19 » 23.06.2017 року, вбачається, що станом на лютий-березень 2017 року, вартість бувшої у використанні супутникової антени становила 300 грн.; вартість 1-го кронштейну для тримача конвекторів (мультифіду) становила 35 грн.; вартість одного конвектора до антени становила 110 грн. Таким чином, загальна вартість супутникової антени з 2-ма тримачами конвекторів і 3-ма конвекторами, складала 700 грн.
В той же час, висновком товарознавчої експертизи № 5599/5600/17-24 від 07.12.2017 року підтверджується, що середня ринкова вартість трьох головок (супутникових конвекторів) «Star Track» Universal QUAD LNB input 10/7-12.75 GHz Output 9.50-1250 mHz, станом на лютий-березень 2017 року, складала 648 грн.
Як слідує із вказаного висновку, визначити вартість супутникової антени в зборі (супутникова тарілка та три головки), не виявляється можливим у зв`язку з тим, що в описовій частині постанови про призначення експертизи не зазначений виробник супутникової тарілки.
З протоколу тимчасового доступу до речей і документів, а також фототаблиці до нього від 20.10.2017 року, вбачається, що вилучені на підставі ухвали суду у потерпілого ОСОБА_12 дві супутникові антени (тарілки), не мають будь-яких маркувальних позначень.
З висновку товарознавчої експертизи № 5315/17-24 від 29.11.2017 року вбачається, що визначити вартість супутникової тарілки укомплектованої трьома головками «Star Track» Universal QUAD LNB input 10/7-12.75 GHz Output 9.50-1250 mHz, не виявляється можливим через відсутність на об`єкті дослідження будь-яких маркувальних даних, зокрема виробника та моделі тарілки, що унеможливлює ідентифікацію досліджуваної тарілки.
Таким чином, при визначенні розміру шкоди, завданої крадіжкою антени з трьома конвекторами, суд надає перевагу висновку експерта № 5599/5600/17-24 від 07.12.2017 року, згідно якого вартість викраденого майна беззаперечно підтверджено в розмірі 648 грн.
З повідомлення Добрянської селищної ради від 27.09.2017 року вбачається, що фактичним володільцем будинку АДРЕСА_2 , являється ОСОБА_12 .
Висновком судово-психіатричної експертизи № 680 від 10.11.2017 року підтверджується, що у ОСОБА_11 на час проведення експертизи, а також в період з лютого 2017 року по березень 2017 року, не виявлено клінічних ознак психічного розладу і він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Суд критично ставиться до показів ОСОБА_11 про непричетність його до таємного викрадення майна, належного ОСОБА_12 і розцінює такі покази як захисну версію, спрямовану на уникнення передбаченої законом відповідальності. Вказані твердження ОСОБА_11 спростовані сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які суд вважає належними і допустимими.

Суд також відхиляє покази свідка ОСОБА_18 про неможливість вчинення крадіжок ОСОБА_11 через хворобливий стан, оскільки вказаний свідок доводиться матір`ю обвинуваченому, тобто є особою, заінтересованою в результатах розгляду справи.

Крім того, ОСОБА_18 показала суду, що в період, до якого відносяться діяння інкриміновані її синові, ОСОБА_11 у нічний час неодноразово залишав місце проживання з невідомою метою.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_11 в одному епізоді таємного викрадення чужого майна, котрий мав місце у невстановлений органом досудового слідства день березня 2017 року, а дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку з відсутністю ознак повторності.
В той же час, в судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи обвинувачення про те, що по першому епізоду крадіжки, яка мала місце в кінці лютого 2017 року, в діях ОСОБА_11 містяться ознаки кримінально караного діяння, а саме злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено той факт, що у вказаний вище період ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, використовуючи фізичну силу інших осіб, які не є співучасниками злочину, шляхом вільного доступу, таємно викрав супутникову антену, котра знаходилась в домоволодінні АДРЕСА_1 та належала ОСОБА_12 . З об`єктивної сторони, крадіжка віднесена до злочинів з матеріальним складом, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення зобов`язана довести розмір шкоди, спричиненої власнику викраденого майна. Частиною 1 ст.2 КК України передбачено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину. У відповідності до ч.3 ст.3 КК України, злочинність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

Частиною 2 ст.4 КК України визначено, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Суд вважає, що предявлене ОСОБА_11 обвинувачення в цій частині, грунтується на припущеннях щодо вартості майна, викраденого у ОСОБА_12 в кінці лютого 2017 року.
Так, згідно зміненого обвинувачення від 17.01.2018 року, в кінці лютого 2017 року, ОСОБА_11 таємно викрав належну ОСОБА_12 супутникову антену, вартість якої становить 406 грн. В той же час, висновком товарознавчої експертизи № 5599/5600/17-24 від 07.12.2017 року достовірно підтверджено, що середня ринкова вартість головки (супутникового конвектора) «Blаck Pro» Single High-Band Circular 40mm LNB (LO 10.75 GHz) IDLB-SINR41-H1075-OPP, станом на лютий-березень 2017 року, складала 106 грн. Цим же висновком підтверджено, що визначити вартість супутникової антени в зборі (супутникова тарілка та головка), не виявляється можливим, так як в описовій частині постанови про призначення експертизи не зазначено виробника супутникової тарілки. 17.01.2018 року під час судового розгляду прокурор, змінюючи обвинувачення, одночасно використав висновок експерта № 5599/5600/17-24 від 07.12.2017 року (яким було визначено вартість однієї із складових майна - конвектора, в сумі 106 грн.), а потім додав до вказаної суми відомості з довідки ФОП « ОСОБА_19 » від 23.06.2017 року, (якою було визначено вартість другої складової майна - супутникової антени (тарілки), на суму 300 грн. Таким чином, визначаючи розмір збитків, сторона обвинувачення використала відомості з двох різних джерел - експертного висновку та довідки ФОП « ОСОБА_19 ».
В подальшому, на підтвердження вартості викраденого майна, прокурор надав в розпорядження суду довідку ФОП « ОСОБА_20 » від 05.05.2018 року, згідно якої вартість бувшої у використанні супутникової антени без обладнання, визначено в сумі 300 грн.
Разом з цим,з висновку товарознавчої експертизи № 5599/5600/17-24 від 07.12.2017 року, який сторона обвинувачення не ставить під сумнів, однозначно слідує, що визначити вартість супутникової антени, в зборі з супутниковим конвектором «Blаck Pro» Single High-Band Circular 40mm LNB (LO 10.75 GHz) IDLB-SINR41-H1075-OPP, не виявляється можливим.
Визначаючи розмір достовірно підтверджених матеріальних збитків, завданої діями ОСОБА_11 по першому епізоду крадіжки, яка мала місце в лютому 2017 року, суд надає перевагу висновку експерта, так як експерт був попереджений про кримінальну відповідальність, а сам висновок № 5599/5600/17-24, отримано в належний процесуальний спосіб.
Суд констатує той факт, що інформація про вартість майна, яка відображена в довідках ФОП « ОСОБА_19 » від 23.06.2017 року та ФОП « ОСОБА_20 », суттєво відрізняється від результатів, викладених у висновку експерта.
Пунктом 6 ч.2 ст.242 КПК України, в редакції котра була чинною на день направлення обвинувального акту до суду і на день зміни прокурором обвинувачення, передбачалось, що слідчий або прокурор зобов`язані звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.
На стадії зміни раніше пред`явленого ОСОБА_11 обвинувачення, вказана норма процесуального закону дотримана не була.
Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ФОП « ОСОБА_19 » та ФОП « ОСОБА_20 » являються суб`єктами оціночної діяльності, володіють необхідним обсягом знань щодо об`єктів оцінки та безпосередньо здійснювали огляд майна, яке було предметом протиправного посягання.
Пунктом 3 ч.1 ст.91 КПК України передбачено, що доказуванню у кримінальному провадженні підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Разом з цим, відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, передбачена ст.51 КУпАП. Так, ч.3 ст.51 КУпАП (в редакції чинній на період діянь, які інкримінуються ОСОБА_11 ), передбачалось, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
В свою чергу, сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.
Згідно ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» було встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1600 грн.
Таким чином, виходячи з розміру 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначеного ч.3 ст.51 КУпАП, та із врахуванням положень ст.169 ПК України, кримінально караним діянням, станом на лютий 2017 року, вважалась крадіжка, якою шкоду завдано в розмірі 160 грн. і більше.
У відповідності до ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_11 , по першому епізоду зміненого йому обвинувачення, такої об`єктивної і обов`язкової ознаки кримінально караної крадіжки, скоєної в кінці лютого 2017 року, як розмір майнової шкоди, завданої ОСОБА_12 , у зв`язку з чим обвинувачений підлягає виправданню по вказаному епізоду.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання в частині доведеного обвинувачення, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, відомості про особу винного, обставини обтяжуючі його покарання. Обставин пом`якшуючих покарання ОСОБА_11 по справі не встановлено. Обставинами обтяжуючими покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З матеріалів справи вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_11 характеризується формально-посередньо, в силу ст.89 КК України вважається не судимим, однак раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за посягання на чуже майно.
Упродовж року до вчинення діянь, які інкримінуються ОСОБА_11 , останній притягувався до адміністративної відповідальності за появу в громадських місцях у п`яному вигляді та придбання самогону.
З повідомлення Чернігівського обласного онкологічного диспансеру № 01-14/301 від 03.04.2018 року та виписки-епікризу з історії хвороби № 899 від 05.03.2018 року, вбачається, що ОСОБА_11 має захворювання на рак задньої стінки ротоглотки ІІІ стадії, ІІ клінічної групи, Т3 N 1M0.
З досудової доповіді вбачається, що органом пробації визначено високий ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину та високий ризик небезпеки його особистості для суспільства, отже, виправлення ОСОБА_11 без реального відбування покарання буде неможливим.
Приймаючи до уваги обставини обтяжуючі покарання обвинуваченого, відсутність обставин пом`якшуючих його покарання, а також відомості про особу винного і зміст досудової доповіді, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_11 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, доцільно визначити у виді арешту.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений та його захисник не заперечували проти звільнення ОСОБА_11 від відбування покарання з нереабілітуючих підстав, в тому числі згідно Закону України «Про амністію у 2016 році», суд вважає за можливе застосувати вказаний вище нормативний акт до обвинуваченого.
Так, п. г) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, передбачено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, котріхворіють на онкологічні захворювання III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM.

Наявність у ОСОБА_11 онкологічного захворювання ІІІ стадії ІІ клінічної групи Т3 N 1M0, згода обвинуваченого на застосування амністії, а також доведеність його вини у скоєнні злочину, віднесеного згідно ст.12 КК України до злочинів середньої тяжкості, являються безумовною підставою для звільнення останнього від відбування покарання. Частиною 2 ст.3 Закону України "Про застосування амністії в Україні" передбачено, щоустановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільний позов по справі не заявлено. Процесуальні витрати за проведення товарознавчих експертиз, у розмірі 594 грн., необхідно покласти на обвинуваченого. Речовими доказами необхідно розпорядитись в порядку, визначеному ст.100 КПК України. Керуючисьп.3 ч.1 ст.284, ст.ст.370, 373-376 КПК України, ст.10 Закону України "Про амністію у 2016 році", ст.ст.3, 5, 6 Закону України "Про застосування амністії в Україні", ст.ст.85, 86 КК України, суд -
З А С У Д И В :

ОСОБА_11 у вчиненні, в кінці лютого 2017 року, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - виправдати, у звязку з недоведеністю його вини у вчиненні злочину. ОСОБА_11 - визнати винним у вчиненні, на початку березня 2017 року, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді чотирьох місяців арешту.
Звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання на підставі п. г) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
Стягнути зі ОСОБА_11 , в дохід держави, процесуальні витрати у розмірі 594 грн.
Копію вироку, після набрання ним чинності, невідкладно надіслати до Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, для вирішення питання про притягнення ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності передбаченої ст.51 КУпАП, за епізодом дрібної крадіжки, вчиненої у лютому 2017 року.

Речові докази - супутникову антену (тарілку) з трьома головками «Star Track» Universal QUAD LNB input 10/7-12.75 GHz, та супутникову антену (тарілку) з однією головкою «Blаck Pro» Single High-Band Circular 40mm LNB (LO 10.75 GHz) ID, після набрання вироком чинності, повернути законному володільцю ОСОБА_12 .
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області, через Ріпкинський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1