Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-5928ск18

Верховний суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 05 квітня 2018 року про повернення його апеляційної скарги,
в с т а н о в и в:
вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 лютого 2018 року затверджено угоду про примирення від 29 січня 2018 року між представником потерпілого ДП «Ківерцівське ЛГ» ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК,

і призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі

400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Вирішено питання щодо речових доказів, зокрема, постановлено конфіскувати легковий автомобіль марки «БМВ» номерний знак « НОМЕР_1 », який знаходиться на арешт майданчику Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 05 квітня 2018 року

ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК повернуто апеляційну скаргу на вирок місцевого суду, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 394 цього Кодексу апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та про призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Статтею 427 КПК визначено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_4

не дотримано положень п. 4 ч. 2 КПК, відповідно до яких касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення.
Не погоджуючись із ухвалою апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, ОСОБА_4 у касаційній скарзі лише формально зазначає, що відповідно до п. 9-2 ч. 1 ст. 392 цього Кодексу він наділений правом на апеляційне оскарження вироку місцевого суду, у той же час не наводить обґрунтування незаконності рішення суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК із урахуванням положень статей 370, 412, ч. 3 ст. 394, п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК у їх взаємозв`язку. На спростування висновків апеляційного суду скаржник не долучив до касаційної скарги засвідчених в установленому законом порядку документів, які би підтверджували наявність його інтересу під час вирішення питання про долю речових доказів, які були надані суду.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків ( ОСОБА_4 має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 05 квітня 2018 року про повернення його апеляційної скарги і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3