Справа №718/992/18
Провадження №1-кп/718/66/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2018 року м. Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальне провадження №0000168 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

Досудовим розслідуванням встановлено, що в середині осені 2017 року ОСОБА_3 через всесвітню мережу «Інтернет» придбав три кистеня та без передбаченого дозволу, діючи умисно та усвідомлюючи свої незаконні дії, носив вказані кистені, з метою самозахисту, оскільки надає послуги по охороні приватних територій, територій підприємств та товариств.

16.03.2018 року приблизно о 09:00 год. ОСОБА_3 поставив три вищевказаних кистеня до салону автомобіля марки «Ауді А-4» державний номерний знак НОМЕР_1 та направився у м. Кіцмань, щоб здійснити охорону території ТОВ «Колосок-2». Під час руху в м. Кіцмань по вул. Незалежності, неподалік від АЗС «АNР», останній був зупинений працівниками патрульної поліції, які під час огляду салону вищевказаного легкового автомобіля, виявили та вилучили три кистеня, які згідно висновку експертизи холодної зброї №0533-К від 17.04.2018 року, являються холодною зброєю, виготовлені промисловим способом.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками - незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , досягнуто та підписано угоду від 27.04.2018 року про визнання винуватості, за змістом якої вони погодили, що ОСОБА_3 понесе покарання за ч.2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на що сторони дають свою згоду. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому розкаюється. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор та захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_5 , в підготовчому судовому засіданні просили затвердити мирову угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ст. 263 ч.2 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам загальним засадам призначення покарання.

При призначені покарання враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що виразилось у повідомленні ним обставин події.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання за вчинені ним кримінального правопорушення передбаченого ст. 263 ч.2 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Питання відносно речових доказів, вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373-374, 474-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду від 27 квітня 2018 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладену за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , у вчинені ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ст.263 ч.2 КК України.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази по справі, а саме три китеня, які упаковані в сейф-пакет 34102530 та зберігаються в УЛМТЗ ГУНП в Чернівецькій області знищити.
Судові витрати по справі за проведення експертизи в сумі 572 (п`ятсот сімдесят два) гривні слід стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1