УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого юристом ТОВ «ОА «ФОРТ», одруженого, який має трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004845 від 17.07.2016 року,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_4

В С Т А Н О В И Л А :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 14 липня 2018 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004845 від 17.07.2016 року.

Як вбачається з матеріалів клопотання, відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП у місті Києві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0004845 від 17.07.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

12.07.2018 ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в порядку ст. 208 КПК України.

13.07.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб.

Відповідно до змісту клопотання у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: висновком судово-медичної експертизи № 1519/Е від 26.08.2016; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 ОСОБА_10 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.05.2018 за участю свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.05.2018 за участю свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.05.2018 за участю потерпілого ОСОБА_11 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, слідчий в клопотанні зазначає про існування ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність обгрунтованих ризиків вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду слідчий обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я, пов`язаного із застосуванням насильства, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, а тому з огляду на покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винуватим, останній зможе переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, у рамках кримінального провадження допитано свідків вчиненого кримінального правопорушення та потерпілого. ОСОБА_4 відомо їх місце проживання, реєстрації, тому перебуваючи на волі останній зможе на них впливати з метою зміни ними своїх показань.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, знищити речі, які можуть бути використанні як докази у кримінальному провадження, зокрема зброю (кастет або інші предмети пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень), за допомогою яких потерпілому наносилися тілесні ушкодження.

Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав зазначених у ньому та просив його задовольнити.

Пояснив, що до квітня 2018 року досудове розслідування здійснювалось Печерським УП ГУНП у м. Києві неефективно. У зв?язку із чим провадження було передано до Слідчого управління ГУНП у м. Києві, професійні дії слідчих якого дозволили пришвидшити розслідування, отримати нові докази та оголосити про підозру ОСОБА_4 . Хоча особа ОСОБА_4 була встановлена слідством ще у травні 2018 року, переконаний, що на даний час очевидно існують зазначені вище ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Просить поставитись критично до пояснень підозрюваного про те, що він добре знайомий із потерпілим, а тому його особа була відома слідству з липня 2016 року, оскільки це не підтверджується зібраними доказами, зокрема показаннями потерпілого ОСОБА_11 . Будь-яких додаткових документів слідчому судді не надав та інших доводів не наводив.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення. Крім того, зазначили що слідчим та прокурором не обґрунтовано наявність ризиків, заявлених у клопотанні, які наведені формально і не підтверджені жодними доказами.

Захисник ОСОБА_7 просив слідчого суддю звернути увагу на ту обставину, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває протягом двох років. За цей час зібрано небагато доказів, і вони є сумнівними, зокрема протоколи впізнання та протоколи допитів як свідків подружжя ОСОБА_12 , так і потерпілого ОСОБА_11 містять суттєві суперечності щодо зовнішності особи, яка скоїла напад. А сам факт впізнання зазначеними свідками через два роки нападника, якого вони бачили лише секунду під час руху по вулиці на автомобілі, є очевидно не достовірним.

Захисник ОСОБА_8 крім того, зазначив, що всупереч вимогам ст. 184 КПК України, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не обґрунтовано неможливість запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м?яких запобіжних заходів.

Захисники просили врахувати, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання в м. Кривий Ріг, працює, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, тобто має сталі соціальні зв`язки, крім того, позитивно характеризується, займається благодійною діяльністю, підтримує розвиток спорту у рідному місті, тобто має добру репутацію. Просять застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 інший більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов?язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував з приводу клопотання з підстав наведених захисниками. Крім іншого зазначив, що він не вчиняв злочину, який йому інкримінується. При цьому послався на те, що він добре знайомий із потерпілим ОСОБА_11 та його родиною, неодноразово бував у нього вдома разом із своєю сім?єю, а тому вважає що слідство фальсифікує докази, коли надає потерпілому для впізнання його фото лише через два роки після події. Окрім того, зазначає, що слідством отримано відеозапис з місця події, проте цей об?єктивний доказ з невідомих для нього причин досі не досліджений. Також слідчий з невідомих причин не долучив до матеріалів клопотання дані про телефонні з?єднання, які могли б підтвердити його невинуватість у вчиненні цього злочину. Просив обрати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП у місті Києві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0004845 від 17.07.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

12.07.2018 ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в порядку ст. 208 КПК України.

13.07.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність на даній стадії кримінального провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Доводи сторони захисту про недоведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відсутність достатніх та достовірних доказів, підлягають оцінці в ході досудового розслідування. Більше того, слід зазначити, що вказані обставини підлягають з?ясуванню в ході проведення слідчих та процесуальних дій в процесі подальшого здійснення досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває з 17.07.2016. Як вбачається з пояснень підозрюваного ОСОБА_4 , йому було відомо про таке розслідування та проведення перевірки щодо його дій. Разом з тим, протягом майже двох років ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, мав можливість безперешкодно покинути місце проживання, однак до таких дій не вдавався.

При цьому у клопотанні не наведено обставин, які б свідчили про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного раніше, наприклад, неявки за викликом до слідчого, застосування примусового приводу, оголошення у розшук.

Крім того, слідчий суддя, вирішуючи питання про існування ризику переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду враховує, що Європейський Суд у своєму рішенні у справі «В. проти Швейцарії» зауважив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Керуючись наведеним, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_4 , його соціальний статус, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, репутацію.

Так, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, працює, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, тобто має сталі соціальні зв?язки. Також слідчим суддею враховується, що ОСОБА_4 надає благодійну допомогу дітям-сиротам, а також спортивним секціям у м. Кривий Ріг, виключно позитивно характеризується, що дає підстави для висновку про добру репутацію підозрюваного.

Сукупність зазначених даних, відсутність у матеріалах клопотання беззаперечних даних на підтвердження ухилення ОСОБА_4 від органу досудового розслідування раніше або реальних намірів вдатися до таких дій приводить до висновку про суттєве зниження ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду, однак не вказують однозначно про його відсутність.

У той же час, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що існує ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, оскільки на цьому етапі встановлені не всі особи, причетні до вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а також не встановлені усі обставини його вчинення.

Крім того, ґрунтуються на матеріалах клопотання доводи сторони обвинувачення про наявність ризику перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що дійсно існують певні ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Вирішуючи питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує фактичні обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , що відноситься до категорії тяжких злочинів, мету застосування запобіжного заходу, а також обставини у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, що характеризують підозрюваного, зокрема, те, що він раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, працює, одружений, утримує трьох дітей та своїх батьків, виключно позитивно характеризується, що свідчить про гарну репутацію ОСОБА_4 та існування міцних соціальних зв`язків.

Так, відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Отже, слідчий суддя повинен з?ясувати наявність достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, наявність обставин, які б обґрунтовували застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При цьому слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що ні слідчий у клопотанні, ні прокурор в судовому засіданні не надали пояснень щодо того, які обставини, що стались у липні 2018 року, або які нові дані, отримані у цей же період досудовим розслідуванням, критично вплинули на ситуацію через два роки після початку досудового розслідування та через два місяця після того, як досудовим розслідуванням було встановлено особу ОСОБА_4 , та стали підставою для його затримання 12 липня 2018 року і ініціювання перед слідчим суддею питання про застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Більше того, у клопотанні слідчого та в судовому засіданні прокурором не обґрунтовано неможливість запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м?яких запобіжних заходів.

Враховуючи наведене, з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором обґрунтування клопотання.

Разом з тим, поза увагою слідчого судді не залишається та обставина, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, зокрема обставини цього правопорушення, які виявились у завданні групою осіб потерпілому ударів в денний час у середмісті Києва із застосуванням кастету, та його наслідки, а саме спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження.

Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики та дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, працює, має сім?ю, утримує трьох дітей та своїх батьків, його добру репутацію та сталі соціальні зв?язки, характер інкримінованого кримінального правопорушення, внаслідок якого особі було спричинено тяжкі тілесні ушкодження, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , який, з урахуванням усіх обставин справи, на переконання слідчого судді, буде достатнім запобіжним заходом, спроможним забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_4 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки, а саме: повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1. повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

2. прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

3. здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покласти на орган поліції за місцем проживання ОСОБА_4 Криворізький ВП ГУ НП у Дніпропетровській області.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом визначити до 10 вересня 2018 року.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1