Справа № 317/909/18
Провадження № 1-в/317/114/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2018 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника адміністрації ДУ «БВК (№ 99)» ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Запоріжжі заяву про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, неодруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 15.07.2013 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі,

засудженого 17.01.2014 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15.07.2013, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, остаточно призначено покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 11.02.2016 зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 10.07.2013 по 18.06.2014, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, в якій засуджений ОСОБА_4 просив суд розглянути можливість застосування до нього пільгу, передбачену ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення. Зазначив, що він повністю готовий повернутися, як законно-слухняний громадянин, у вільне суспільство. Розкаявся у вчиненому злочині.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав своє клопотання, зазначив, що він розкаюється, усвідомлює свою провину. Вважає що довів своє виправлення.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 .
Представник адміністрації ДУ «БВК (№ 99)» ОСОБА_5 клопотання засудженого ОСОБА_4 підтримав, просив його задовольнити.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий 15.07.2013 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі.

Засуджений 17.01.2014 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15.07.2013, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, остаточно призначено покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 11.02.2016 зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 10.07.2013 по 18.06.2014, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 10.07.2013 року Кінець строку: 02.02.2019 року.

Станом на 24.04.2018 ОСОБА_4 відбув покарання 5 років 8 місяців 22 днів (тобто більше 3/4 строку), невідбутий строк покарання становить 9 місяців 8 днів.

З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 17.07.2013. Під час тримання в Дніпропетровському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, допустив одне порушення вимог режиму тримання, яке виразилося у зберіганні заборонених предметів, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника слідчого ізолятора. Стягнення накладене до набуття вироком чинності. Заохочень не мав.

З 17.07.2014 відбував покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризувався негативно, допустив чотири порушення вимог режиму відбування покарання, які виразилися у порушенні внутрішньо-цехового режиму, самовільній зміні спального місця та у палінні у невстановленому місці, стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 25.02.2015 тримався в Київському слідчому ізоляторі, за час тримання характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 26.03.2015 проходив лікування в міжобласній лікарні при Дніпропетровському слідчому ізоляторі, за час лікування характеризувався посередньо, порушень вимог режиму лікування не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 06.04.2015 тримався в Дніпропетровському слідчому ізоляторі, за час тримання характеризувався негативно, допустив два порушення вимог режиму тримання які виразилися у м/к зв`язку та у нетактовній поведінці за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника слідчого ізолятора, стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 10.04.2015 проходив лікування в міжобласній лікарні при Дніпропетровському слідчому ізоляторі, за час лікування характеризувався посередньо, порушень вимог режиму лікування не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 26.04.2015 відбував покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризувався негативно, допустив тринадцять порушень вимог режиму відбування покарання, які виразилися у порушенні локалізації, порушенні розпорядку дня, порушенні форми одягу, порушенні внутрішньо-цехового режиму, зберіганні заборонених предметів та у порушенні розпорядку дня ДІЗО/ПКТ за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 09.09.2016 проходив лікування в міжобласній лікарні при Дніпропетровському слідчому ізоляторі, за час лікування характеризувався посередньо, допустив два порушення вимог режиму тримання, які виразилися у порушенні розпорядку дня, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника слідчого ізолятора, стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 07.12.2016 відбуває покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується позитивно, допустив два порушення вимог режиму відбування покарання які виразилися у порушенні розпорядку дня за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не має.

На виробництві установи був працевлаштований різноробочим, на теперішній час виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі, також приймає участь у ремонтних роботах відділення та установи.

За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. У відношенні до персоналу установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Дотримується вимог санітарії та гігієни, спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», на даний час приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, у 2016 році закінчив ДНЗ «Біленьківський навчальний центр № 99» та отримав спеціальність «Стропальник 2-го розряду». Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передачі.

24.09.2015 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст.ст. 100, 101 КВК України, у вигляді зміни умов тримання, а саме переведення до дільниці соціальної реабілітації.

17.03.2016 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України, у вигляді заміни не відбутої частини строку покарання більш м`яким.

03.01.2017 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення, як такому який не довів свого виправлення.

14.03.2018 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області подання адміністрації колонії про умовно-дострокове звільнення засудженого залишено без розгляду.

За вироком суду має позов на 27874,40 грн., але виконавчі листи на стягнення боргу не надходили.

Судом встановлено, що поведінка засудженого ОСОБА_4 за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, про що свідчить те, що з 2013 по 2017 роки він мав двадцять чотири стягнення та всього лише чотири заохочення. Проте заохочення засуджений отримав за період з 22.08.2017 по 30.03.2018, що свідчить про те, що він дійсно став на шлях виправлення.

З 07.12.2016 поведінка ОСОБА_4 суттєво змінилась, засуджений характеризується позитивно, до праці ставиться сумлінно та добросовісно, охайний, стосунки із засудженими позитивні, до персоналу установи ставиться ввічливо, виконує їх законні вимоги, отримав нову спеціальність, підтримує зв`язки з рідними.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_4 відбув.
Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови. Змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність. А ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Вислухавши пояснення засудженого, думку прокурора та представника адміністрації виправної установи, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 , суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення і до нього можливо застосувати заохочувальну норму у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а клопотання засудженого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 336, 369-372, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, ст.ст. 153, 154 КВК України, суд -

У Х В А Л И В:
Заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення задовольнити.
Звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на весь залишений строк.
Зарахувати в строк відбутого покарання час знаходження в місцях позбавлення волі до моменту фактичного звільнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання ухвали зупиняється.

Суддя ОСОБА_1