Справа № 333/6110/17
Пр. №1-кп/333/621/17
ВИРОК

Іменем України

29 травня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарськго районного суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжя, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей, середню освіту, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 раніше судимого:

1) 17.07.2005 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі вимог ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки;
2) 24.11.2005 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 321, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;
3) 05.12.2006 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
4) 19.02.2016 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту. Звільнився 25.07.2016 року за відбуттям покарання;
5) 19.06.2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі вимог ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19.08.2017 приблизно о 05 годині 53 хвилини ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що його дії залишаться ніким не поміченими, шляхом злому замка водійської двері, за допомогою заздалегідь заготовленого для вчинення злочину складного ножа, проник до салону транспортного засобу ВАЗ 2171, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , звідки, з метою особистого збагачення, таємно викрав особисте майно останнього, а саме: магнітолу марки «Sony», в корпусі чорного кольору, вартістю 1800 грн.; одну банку полірол, об`ємом 0,4 літри, вартістю 75 грн.; набір інструментів, вартістю 300 грн.; електричний ліхтарик, вартістю 50 грн., а всього майна на загальну суму 2225 грн.
Після цього, ОСОБА_7 покинув місце вчиненого злочину разом з викраденим майном, яке в подальшому заховав на ділянці місцевості, розташованій за автомобільною стоянкою між будинком АДРЕСА_4 , з метою подальшої реалізації.
Протиправними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 завдано майнової шкоди на загальну суму 2225 грн.
Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_7 , як скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті не визнав у повному обсязі та пояснив суду, що в цей день він знаходився у свого друга по імені ОСОБА_8 , який проживає на території поселення для біженців. Після того, як він зайшов до нього по роботі, він сів на маршрутку та поїхав на роботу. Однак, маршрутку зупинили працівники поліції і його силою витягнули. Пізніше відвезли його до якихось будинків,і там сказали, що він вчинив крадіжку з автомобіля. Показали йому, де викрадені речі, і пізніше він все розказував слідчому зі слів працівників поліції, які йому показали де він нібито сховав викрадені речі. Перед, ти як показувати з ним в автомобілі спілкувався потерпілий і психічно погрожував і наказував признати свою провину. Потерпілого він знав і раніше, оскільки останній працював в органах міліції. Ліхтарик, який знайшли під час затримання,був його, який він купив на базарі. Інструменти його, він їх віз на роботу. Крадіжку не вчиняв.

Незважаючи на не визнання вини, винуватість ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, які зібрані в порядку, передбаченому процесуальним законом, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що в 6.23.-6.25 розбудив сусід і сказав, що його машину обікрали. Внизу вже були поліцейські, які запитали чи його машина, відповів так. Коли подивився в середину автомобіля то побачив, що пропала автомагнітола, ліхтар, оприскувач для скла, пачка цигарок «Ротманс», поліроль для авто, ящик з інструментами, ліхтар-підствітка автомобільна, туфлі чоловічі білі, силіконовий змащувач, освіжувач повітря.
На той час поліцейські затримали у ОСОБА_9 , який був на місці злочину. Він запитав у унього чому викрав речі. ОСОБА_9 пояснив, що він нічого не крав. Потім потерпілий сказав ОСОБА_9 , якщо скаже де речі, то він забере заяву. ОСОБА_9 погодився і провів де сховав речі. Прийшли пустир і ОСОБА_9 показав місце де викрадені речі він сховав. Під час огляду ОСОБА_4 впізнав свої речі.

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що 18 серпня 2017 рокувін заступив на службу з напарником ОСОБА_11 , коли перебували на службі, від 102 отримали повідомлення на робочий планшет, що по АДРЕСА_3 , невідомий зламує двері в автомобілі. Отримали орієнтування на особу. Коли прибули на місце, свідок ОСОБА_12 пояснив їм, що підозрювана особа була в червоних шортах, татуювання на плечі та сумка через плече. ОСОБА_12 також пояснив, що ОСОБА_6 сів до авто, щось дивився, потім вийшов з пакетами та пішов в невідомому напрямку. Після розмови зі свідком почали відпрацьовувати прилеглу територію по вул. Новокузнецькій, 20, на зупинці маршрутного транспорту з автобуса вийшов мужчина, який підходив під орієнтування. Вони його наздогнали та здійснили поверхневий огляд, в сумці виявили ліхтарик, гроші: 200 грн., 100 грн. та 50 грн., викрутки, пасатижі, пачку сигарет. Опитано затриманого, який представився як ОСОБА_13 . Потім його провели до місця злочину, де він пояснив, що зламав двері автомобіля, потім показав в ході спілкування пакет з речами: автомагнітола, черевики та набір інструментів.

Потерпілий впізнав речі, які вони знайшли. Свідок, ОСОБА_12 - двірник, який бачив ОСОБА_6 , підтвердив, що саме цей мужчина сів в авто, а потім вийшов з речами.

Крім цього, уточнив, що ОСОБА_6 добровільно показав де сховані речі, які викрав з автомобіля, а саме обвинувачений провів їх за автомобільну стоянку між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 .

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що 18 серпня 2017 року він заступили на службу з напарником ОСОБА_10 . На планшет прийшов виклик,що невідома особа в червоних шортах, тату на правому передпліччі, викрав речі з автомобіля. Вони поїхали на службовому автомобілі до вул. Автозаводська 50-а відпрацьовувати виклик. Потім почали відпрацьовувати маршрутні таксі, під`їхавши до зупинки на вул. Автозаводська побачили ОСОБА_6 , підійшли до нього, провели поверхневий огляд. З сумки ОСОБА_6 дістав речі. На місці події потерпілий описав речі які вкрали, ОСОБА_6 підтвердив, що зазначені речі викрав він, при огляді прилеглої території він показав де сховав речі.

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що 18 серпня 2017 року вінйшов на роботу, побачив особу,яка біля авто, відкрила його і сіла в нього, автомобіль не заводила, що робила не бачив,потім вийшов з пакетами і пішов. В залі суду підтвердив,що бачив саме ОСОБА_6 . Одягнений в чорну бейсболку та тату на руці було. Другий раз зустрів обвинуваченого,але вже без пакетів,потім викликав 102.

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив, що оператором 102 отримано виклик, що на території четвертого південного мікрорайону по вул. Автозаводській невідома особа здійснює крадіжку. Він в складі слідчо-оперативної групи виїхав на місце події де була вчинена крадіжка. Працівники поліції йому повідомили, що виклик здійснив двірник та заявив про крадіжку. На місці злочину був вже присутній ОСОБА_6 , який після огляду автомобіля та розмови з потерпілим, сказав, що може показати де він сховав вкрадене майно, і пізніше провів на місце де сховані речі потерпілого.

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_6 приходив до нього 18.08.2017 з ранку приблизно о 7 год., щоб зробити стіл, після розмови ОСОБА_6 пішов. Розмовляли приблизно 10 хв. Комарова знає по роботі, працюють разом на одному підприємстві. Був одягнений в бриджах чорних нижче коліна з червоними вставками і футболці темно зеленого кольору.

- даними, отриманими під час огляду місця події від 19.08.2017р., згідно якого оглянуто автомобіль ВАЗ 2171, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4
- даними, отриманими під час огляду місця події від 19.08.2017р. та фототаблицєю до нього, згідно якого оглянуто ділянку місцевості на якій розташована автостоянка між будинками 50а та 56 по вул. Автозаводській, в ході огляду (за показаннями ОСОБА_6 ) виявлено пакет «ВМW» синього кольору де знаходились: магнітола марки «Sony», в корпусі чорного кольору; одну банку полірол, об`ємом 0,4 літри; набір інструментів; електричний ліхтарик, аптечка, взуття чоловіче білого кольору, тримач для мобільного.

Речовими доказами і документи:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_4 , внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0003352 від 19.08.2017 року.

- протоколом затримання ОСОБА_6 , як особи, підозрюваної у вчиненні злочину, згідно якого, під час обшуку у ОСОБА_6 виявлено та вилучено:ПЕТ пакет, грошові кошти в сумі 191 грн., зв`язку ключів у кількості 6 штук, викрутка, плоскогубці, складний ніж, ліхтарик чорного кольору, ліхтарик салатового кольору.

Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В ході судового розгляду суд безпосередньо, всебічно та повно дослідив усі докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження і встановив правильність збирання стороною обвинувачення та закріплення кожного з них, тому, виходячи з положень статті 86 КПК України вважає їх допустимими.

Крім того, суд дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, тому є належними.

Таким чином, вказані докази досліджені судом є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_6 злочину та у повному обсязі спростовують версію обвинуваченого щодо непричетності останнього до скоєння крадіжки.

Таким чином, заперечення захисника та обвинуваченого щодо неприйняття вказаних доказів як належних, суд не приймає до уваги, так як вони не суперечать один одному, частина їх безпосередньо була отримана у судовому засіданні (показання потерпілого, свідків, які попереджалися за дачу завідомо неправдивих показань), а докази, надані стороною обвинувачення, були отримані під час досудового розслідування без порушень кримінально-процесуального законодавства.

Судом перевірялася версія обвинуваченого щодо непричетності його до скоєння крадіжки у потерпілого ОСОБА_4 . Так, за клопотанням сторони захисту у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_15 , який у своїх показаннях суду повідомив, що ОСОБА_6 приходив до нього приблизно о 7 годині ранку, побув у нього 10 хвилин і пішов.
Провівши аналіз показань вказаного свідка, суд приходить до наступного. Даний свідок не спростував, що ОСОБА_6 вчинив крадіжку до приходу останнього до нього додому чи після.
Таким чином, свідок, не зміг підтвердити твердження обвинуваченого, що в момент скоєння крадіжки він перебував разом з ОСОБА_15 у нього в дома, тобто забезпечити алібі ОСОБА_7 .
Під час судового розгляду суд дослідив документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_16 .

При ухваленні вироку відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ» суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерела права.
Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (не перебуває на обліку у наркологічному диспансері та на обліку у лікаря-психіатра та інших обліках), думку потерпілого щодо призначення самого суворого покарання, характеризуючі особистість обвинуваченого раніше неодноразово судимого за корисливі злочини, вчинення злочину під час іспитового строку, має постійне місце реєстрації та проживання, має сім`ю, позитивно характеризується за місцем проживання, офіційно працевлаштований на підприємстві ТОВ «Рембуд 3000+», одруженого, має на утриманні одну малолітню доньку.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
Обставин, пом`якшуючих покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 67 КК України до обставини, яка обтяжує покарання, відноситься рецидив злочину.

Враховуючи особистість ОСОБА_7 конкретні обставини кримінального провадження, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, тому ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.
Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин під час випробувального терміну за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2017р. тому, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання за цим вироком, необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання.
Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов потерпілими не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 368, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України суд частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2017р. та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання з 10 год. 00 хв. 19.08.2017 року.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити - тримання під вартою.

Речові докази:
- магнітолу марки «Sony», в корпусі чорного кольору; одну банку полірол, об`ємом 0,4 літри; аптечка; набір інструментів; електричний ліхтарик, взуття чоловіче, тримач для мобільного телефону, банка антикорозійного спрію «ВН-40» повернути потерпілому ОСОБА_4

- 2 ліхтарики, плоскогубці, складний ніж, гроші сувенір в сумі 100 грн., які зберігаються в камері схову речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

- грошові кошти в сумі 191 грн., які зберігаються в камері схову речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області - повернути ОСОБА_6

- 3 відеозаписи, на яких міститься інформація, стосовно вчинення злочину залишити в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1